   Table of Contents[1]  * Previous Chapter[2]  * Next Chapter[3]
   
                             NORDUNET-KONFERENSSI
                                       
   Paavo Ahonen, CSC - Tieteellinen laskenta Oy  FUNET-ryhmä
   
   Tämänvuotinen NORDUnet-konferenssi järjestettiin 30.5.-2.6.1994 Uumajassa
   
   Varsinaista NORDUnet-konferenssia edelsi maanantai-iltapäivän ja
   tiistaiaamupäivän jatkunut  verkko- ja kirjastoihmisten work-shop-tyyppinen
   seminaari. Sen järjestelyistä vastasi yhteispohjoismainen Forum för
   nätverkbaserad information.
   
   Tieteelliset kirjastot ovat löytämässä uudet informaatiopalvelut ja niistä
   ollaan paikoitelleen innostuneita. Pohjoismaissa pisimmällä ollaan Tanskassa
    Teknillisen korkeakoulun kirjastossa sekä Ruotsissa  Lundin yliopiston
   kirjastossa. Myös Norjalaisilla on  WWW-pohjainen käyttöliittymä kirjastojen
   tietokantoihin (Informatikkbibliotek).
   
   NORDUnet-konferenssiin ohjelmassa oli kaikille  yhteisten luentojen lisäksi
   kaksi rinnakkaista ohjelmaa, joista toinen keskittyi informaatiopalveluihin
   ja  toinen teknisempiin aiheisiin, kuten reititykseen,  verkko-osoitteisiin,
   turvallisuuteen sekä nopeiden  verkkojen tekniikoihin.
   
   Avauspäivän yleisluennoissa Ruotsin Stig Hagström  visioi verkottuvan
   tietoyhteiskunnan tulevaisuutta.  Hänen mukaansa myös kansalliset yliopistot
   joutuvat  verkkojen ansiosta tulevaisuudessa kilpailutilanteeseen
   kansainvälisten yliopistojen kanssa. Verkon  kautta opiskelija voi seurata
   opetusta maailman parhaissa yliopistoissa ja hankkia opintosuorituksia.
   
NORDUnet

   Peter Villemoes esitti katsauksen NORDUnetin  tilanteeseen. NORDUnetin
   runkoverkko eri pohjoismaiden välillä on nopeudeltaan 2 MB. Heinäkuussa
   NORDUnet saa uusia yhteyksiä Euroopan runkoverkkoon Lontooseen (2 MB) ja
   Pariisiin. Oma 2 MB  yhteys USA:an säilyy jatkossakin.
   
   NORDUnetin liikenne on noin 1000 gigatavua kuukaudessa, josta neljännes on
   NORDUnetin sisäistä, 45  % USA:n liikennettä ja 30 % liikennettä muualle
   Eurooppaan.
   
   Ajankohtaisena kysymyksenä on nopeuden kasvattaminen 34 MB/s. Ruotsilla ja
   Norjalla on jo tämän  tason yhteyksiä ja Suomellakin ATM-pilot Helsingin  ja
   Tampereen välillä.
   
Euroopan verkot

   Frode Greisen loi katsauksen Euroopan verkkotilanteeseen. Eurooppalaiset
   tutkimusverkko-organisaatiot  EARN ja RARE ovat yhdistämässä toimintansa.
   
   Fyysisten verkkoyhteyksien rakentamista ja nopeuttamista on haitannut
   kansainvälisten yhteyksien korkea hintataso, johon vapautuvan telekilpailun
   toivotaan tuovan parannusta.
   
NSFNET

   Kansainvälistä tilannetta erityisesti USA:n runkoverkon näkökulmasta
   tarkasteli National Science  Foundationin Steven Goldstein. NSFNETin
   palveluja  organisoidaan uudelleen ja tavoitteena on ottaa käyttöön
   kaksitasoinen hierarkia, jossa NSFNET huolehtisi ainoastaan 155 MBit/s
   toimivasta runkoverkosta.  Alueelliset tutkimusverkot hankkisivat
   yhdysliikennepalvelut kaupallisilta verkkopalvelujen toimittajilta.
   
   Seuraava askel USA:n runkoverkon kehityksessä on  NREN (National Research
   and Education Network).  Sen strategiana ei ole kilpailla
   tietoliikennepalvelujen  toimittajien kanssa vaan myöntää tutkimusyksiköille
    tukea, jotta ne voisivat hankkia palvelut kohtuuhintaan. NREN-ohjelma
   sisältää myös tutkimuskomponentin gigabitti-tasoisten
   tietoliikenneyhteyksien  kehittämiseksi.
   
CNI

   Craig Summerhill esitteli CNI:n (Coalition for Networked Information)
   toimintaa. Organisaatio on  perustettu edistämään mm. kirjastojen ja
   kouluverkon  yhteistyötä. Tavoitteekseen se määrittelee tietoresurssien
   hyväksikäytön verkkoympäristössä päämääränä  koulutuksen ja henkisen
   tuottavuuden parantaminen.
   
   Pyrkiessään parantamaan tietojen hyväksikäyttöä  CNI on määritellyt
   käsitteen `the last mile'. Sillä tarkoitetaan laadukkaiden palvelujen
   ulottamista loppukäyttäjille saakka. CNI pyrkii myös vaikuttamaan
   julkaisujen tekijänoikeussäännöksiin sekä hinnoitteluun. Ajankohtaisista
   hankkeistä Summerhill mainitsi  READI (Rights for Eelctronic Access to and
   Delivery  of Information) -projektin, jonka tavoitteena on verkkopalvelujen
   Ostajan opas.
   
Wais+WWW

   Mogens Sandfaer Tanskasta kertoi ruotsalais-tanskalaisesta yhteisprojetista,
   jonka puitteissa on kehitetty WWW:n ja WAIS:in yhteiskäyttöä tieteellisissä
   kirjastoissa. WWW:n sisällä pystyy tekemään monipuolisia hakuja kirjaston
   tietokantaan. WAIS-serveri  käsittelee haut ja palauttaa tulokset
   käyttäjälle WWW-ohjelman, esim. Mosaicin kautta.
   
Koordinointia tietopalveluihin

   Chris Weider kertoi Internetin tietopalvelujen koordinoinnista. Tavoitteena
   on muodostaa tietovarannoille yhtenäinen nimeämiskäytäntö sekä yhtenäistää
   hakumenetelmiä. Toisaalta asiakasohjelmat keskittyvät entistä enemmän tiedon
   esittämiseen käyttäjäystävällisellä tavalla. Tiedonsiirtoprotokollia
   pyritään  kehittämään laadukkaammiksi. Mm. virheilmoitukset  halutaan
   informatiivisemmiksi.
   
   Tiedon sijaintitiedon (URL, Uniform Resource  Locator) rinnalle on tulossa
   URN (Uniform Resource  Name) ja URC (Uniform Resource Characteristics),
   joiden avulla saadaan käyttöön entistä älykkäämpiä  asiakasohjelmia.
   Weiderin yritys Bunyip on ollut  mukana kehittämässä mm. Archieta, Whois ++
   -palvelinohjelmistoja sekä IAFA-järjestelmää, jonka avulla  voitaisiin
   kuvata verkossa olevia resursseja.
   
Kaupallistuminen

   Weiderin yhtiökumppani Alan Emtage tarkasteli  Internetin kaupallistumista.
   USA:ssa verkkoyhteyksien tarjoajat sekä kaapelitelevisioyhtiöt ovat tulossa
   mukaan myös palvelujen tarjoajien ominaisuudessa.
   
   Liikenteen kaksisuuntaisuus tekee mahdolliseksi  sen, että jokainen käyttäjä
   on myös potentiaalinen julkaisija. Guru-kulttuuri on vielä vallalla, mutta
   verkko  aletaan hyväksyä yhä enemmän työkaluna. Tärkeää  ovat verkon
   palvelut, ei käytetty tekniikka.
   
Gopher

   Mark McCahill Minnesotan yliopistosta esitteli  Gopherin kehitysnäkymiä.
   Pelkästään merkkimuotoisen tiedon esityksestä pyritään siirtymään useiden
   esitysmuotojen tukemiseen. Erityisen kiinnostuksen  kohteina ovat
   Windows-ympäristön OLE (Object Linking and Embedding) ja IBM:n ja Applen
   yhteisesti  hyväksymä OpenDoc. Molempien ajatuksena on, että  dokumentti
   itsessään sisältää informaation omasta esitystavastaan ja työkalun, jolla
   sitä voidaan katsella.
   
   Gopherin ongelmana on myös, että sen valikkorakenteeseen eksyy helposti.
   Gopher-valikkorakenteen  hahmottamista ja liikkumista gopher-avaruudessa
   pyritään helpottamaan tulevaisuudessa kolmiulotteisen gopherin avulla. Sen
   toivotaan helpottavan myös  rinnakkaisen tiedon esittämistä.
   
Kirjastot ja verkot

   Tove Persson Lundin yliopistosta selosti yhteispohjoismaista hanketta Forum
   för Närverkbaserad information. Se pyrkii luomaan yhteyksiä tutkijoiden,
   kirjastoalan sekä verkko-organisaatioiden välillä.  Forum pyrkii myös
   edistämään asiakirjojen elektronista tallennusta.
   
URL ym.

   Steen Lindenin aiheena olivat verkkodokumenttien  nimeämiskäytännöt, URL,
   URN ja URC. URL:n  ongelmana on paikkasidonnaisuus: jos dokumentti
   siirretään toiseen serveriin tai toiseen hakemistoon,  kaikki siihen
   viittaavat linkit täytyy päivittää.
   
   URN on dokumentin universaali nimi, joka on  sijainnista riippumaton.
   Samasta dokumentista voi  olla useita kopioita ja ne tunnistetaan samoiksi
   juuri  URN:n perusteella. Hakemistopalvelun avulla käyttäjä löytää
   helpoimmin saatavilla olevan kopion dokumentista.
   
   URC liittää dokumenttiin hakemistopalvelun tarvitsemia tietoja kuten
   tekijän, saatavuuden, dokumentin  muodon (esim. millä ohjelmalla se on
   tehty), kielen,  koon jne.
   
   URL:t ovat jo käytössä WWW-palvelimissa. URN  ja URC ovat vielä
   standardiluonnoksia.
   
Mbone

   Hans Erikson Ruotsin tietojenkäsittelytieteen laitokselta (SICS) esitteli
   audio- ja videolähetysten siirtoon  verkossa käytettävää mbonea. Se on
   Internet-verkon  sisällä toteutettu järjestelmä, jossa lähetettävä ohjelma
   välitetään kussakin aliverkossa olevien mroute-asemien välillä tunneloituna.
   Mroute-asemat lähettävät  ohjelman edelleen omassa verkossaan
   multicast-lähetyksenä, jolloin jokainen asianmukaisella ohjelmalla
   varustettu työasema voi vastaanottaa lähetystä.
   
   Table of Contents[4]  * Previous Chapter[5]  * Next Chapter[6]
   
   
