
OPETUSMINISTERIÖ

Koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategia


TIIVISTELMÄ
       
     Koulutus ja tutkimus ovat keskeisiä tekijöitä
     kehitettäessä Suomea tietoyhteiskuntana. Tietoyhteiskunnan
     kansalaisilta vaaditaan hyvää yleissivistystä, monipuolisia
     taitoja toimia ja ratkaista ongelmia sekä jatkuvasti
     muuttuvan ja verkottuvan työelämän vaatimaa ammattitaitoa.
     Laadukas koulutus ja sekä perustutkimuksen että soveltavan
     tutkimuksen tasapainoinen kehittäminen ovat innovaatioiden
     syntymisen edellytyksiä.
        Tietoyhteiskunnassa tieto on tärkeä voimavara. Tiedon
     tuottamisen ja välittämisen mahdollistavan tekniikan
     kehitys vaikuttaa olennaisesti koulutuksen ja tutkimuksen
     rakenteisiin, sisältöihin ja työtapoihin.
        Koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategia sisältää
     opetusministeriön asettaman asiantuntijaryhmän näkemyksen
     ja ehdotukset siitä, miten koulutuksen ja tutkimuksen tasoa
     voidaan parantaa hyödyntämällä tietotekniikkaa sekä edistää
     kansalaisten mahdollisuuksia saada ja käyttää tietoa.
     Strategiaan liittyy yksityiskohtainen toimenpideohjelma.

Kertakoulutuksesta jatkuvaan oppimiseen

     Verkottuvat toimintatavat ja muuttuvat
     osaamisvaatimukset vaativat koulutusjärjestelmältä
     joustavuutta ja muuntautumiskykyä. Opetushallinnon ja
     koulutusorganisaatioiden toimin on edistettävä
     koulutusjärjestelmän verkottumista ja luotava avoimia
     oppimisympäristöjä tukemaan muutosta kertakoulutuksesta
     jatkuvaan oppimiseen. Koulutuksen kaikilla tasoilla on
     lisättävä mahdollisuuksia yksilölliseen opiskeluun ja
     kehitettävä siihen soveltuvia opiskelumuotoja sekä
     oppimateriaali- ja tietopalveluja.
        Jotta uudet oppimismenetelmät ja tietotekniikka
     saataisiin tehokkaasti käyttöön, niitä on kehitettävä ja
     sovellettava osana korkeakoulujen ja oppilaitosten
     normaalia toimintaa.

Tietoyhteiskunnan perustaidot kaikille

     Yleissivistävän koulun tehtävä on antaa jokaiselle
     tytölle ja pojalle tietoyhteiskunnan edellyttämät ja jatko-
     opinnoissa tarvittavat monipuoliset tiedonhankinnan,
     tiedonhallinnan ja viestinnän perustaidot. Koulutuksen
     kaikilla tasoilla on huolehdittava siitä, että nämä taidot
     pysyvät ajan tasalla.
        Aikuisilla tulee olla mahdollisuus omaksua
     tiedonhankinnan, tiedonhallinnan, viestinnän ja tieto
     tekniikan perustaidot sekä jatkuvasti syventää niitä.

Tietoyhteiskunnan ammatilliset taidot

     Ammatillisen koulutuksen tulee antaa sellaiset
     tietoyhteiskuntataidot, että ne vastaavat verkottuvan ja
     jatkuvasti muuttuvan ja kansainvälistyvän työelämän
     vaatimuksia. Opetushallinnon ja koulutusorganisaatioiden
     tulee yhdessä huolehtia tietoteollisuuden kehittymistä
     tukevan perus- ja täydennyskoulutuksen riittävyydestä,
     tasosta ja laadusta. Kansallisena tavoitteena on, että
     tieto- ja viestintätekniikan sekä tietoaineistoja ja
     palveluja tuottavilla toimialoilla ammatillinen osaaminen
     on Suomessa kansainvälistä huippua.
        Eri tietoammattilaisten osaamista kehitetään vastaamaan
     muuttuvien ammattikuvien edellyttämää monialaisuutta.
     Erityisesti kirjasto- ja tietopalvelualan perus- ja
     täydennyskoulutuksessa otetaan huomioon alan tehtävien ja
     palvelujen muuttuminen tietotekniikan käyttöönoton myötä.

Opettajat keskeisessä asemassa

     Jatkuvan koulutuksen periaatteen toteuttamisessa
     opettajien ammattitaidon merkitystä ei voi liiaksi
     korostaa. Opettajilta vaaditaan oman alansa tiedon ja sen
     välitysmuotojen hallintaa sekä kykyä ohjata oppijaa
     itsenäisesti hankkimaan ja käyttämään tietoa. Monimuoto-
     opetuksessa opettajien tulee kyetä hyödyntämään tarvittavia
     medioita ja muokkaamaan ja kehittämään niihin soveltuvia
     oppimateriaaleja. Opettajien perus- ja täydennyskoulutuksen
     edellytyksiä ja sisältöä kehitetään vastaamaan näitä
     vaatimuksia.

Tietotuotteita ja palveluja kehitettävä

     Kotimaisten koulutusta ja tutkimusta palvelevien korkea
     tasoisten tietotuotteiden saatavuus ja kilpailukyky on
     turvattava.
        Kansallisia tietovarantoja tulee saattaa niin
     kotimaiseen kuin kansainväliseenkin käyttöön uusin,
     tekniikan mahdollistamin keinoin. Suomen kansallisen
     tietohuollon tekniikkaa ja taitoa toimia maailmanlaajuisen
     sähköisen kirjaston saumattomana osana parannetaan.
        Sähköisessä muodossa julkaistavien tietoaineistojen
     tuotantoa, välittämistä ja käyttöä lisätään eri
     sektoreilla, erityisesti koulutuksessa, tutkimuksessa ja
     hallinnossa sekä näitä palvelevissa kirjastoissa, tieto
     palveluissa ja arkistoissa. Tuetaan suomalaisen multimedia
     tuotannon ja siihen liittyvän yritystoiminnan syntymistä ja
     kehittymistä tilaustöillä ja alihankintatoimeksiannoilla.

Tutkimus tietoyhteiskunnassa
     Tietotekniikan kehitys vaikuttaa koko tutkimuksen
     kenttään perustutkimuksesta soveltavaan tutkimukseen.
     Nykyisin jokseenkin kaikki tutkimusalat käyttävät
     tietotekniikkaa tutkimusprosessin olennaisena osana.
     Tieteellisen laskennan edellyttämät laitteet, mm. suurteho
     laskennan ja työasemavarustuksen riittävä kapasiteetti ja
     nopeat tietoverkkoyhteydet, ovat tärkeä tekijä kilpailu
     kykyisessä tutkimuksessa.
        Tietotekniikan soveltamisessa Suomen korkeakoulujen ja
     tieteellisen tutkimuksen tavoitteena on olla
     kansainvälisessä kärjessä. Euroopan unionin tietotekniikan
     ohjelmiin osallistutaan täysipainoisesti, ja EU:n
     määrittelemät tietotekniikan ja tietoliikenteen
     soveltamisen tavoitteet tulee saavuttaa ensimmäisten
     joukossa.
        Tietoyhteiskunnan kehittymisellä sekä tietotekniikan
     soveltamisella ja verkottumisella on laajakantoisia
     taloudellisia, yhteiskunnallisia, sosiaalisia ja
     kulttuurisia vaikutuksia, joihin liittyvää tutkimusta tulee
     lisätä. Pedagogisessa tutkimuksessa keskeisiä alueita ovat
     mediat ja oppiminen sekä ihmisen ja koneen vuorovaikutus.

Koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkot

     Kansallinen tieto- ja viestintätekniikan
     infrastruktuuri, suomalainen tiedon valtaväylä kootaan moni
     portaiseksi mutta saumattomaksi järjestelmäksi. Koulutuksen
     ja tutkimuksen tietoverkon rakentamisessa osaksi maailman
     laajuista avointa tietoverkkoa pidetään lähtökohtana
     nykyistä Internetiä ja kehittyvien laajakaistaverkkojen ja
     palvelujen standardeja.
        Koulut ja oppilaitokset nähdään kiinteänä osana
     lähiympäristöään. Koulujen yhteyksiä muihin oppilaitoksiin,
     kuntaan ja elinkeinoelämään lisätään. Tietoverkkoratkaisut
     tehdään siten, että ne tukevat tätä kehitystä. Tekninen
     toteutus perustuu parhaiten alueelliseen verkottumiseen ja
     yhteistyöhön.
        Koko koulutusjärjestelmä ja kirjastolaitos tulee
     kiireesti saattaa tietoverkkojen palvelujen piiriin.
     Kaikille oppilaitoksille turvataan tietty palvelujen taso.
     Huolehditaan siitä, että sekä tieteellisissä että yleisissä
     kirjastoissa on riittävät laitteet ja tietoliikenneyhteydet
     sekä niiden tehokkaan käytön edellyttämä asiantuntemus.
     Erityistä huomiota kiinnitetään yleisten kirjastojen
     tietoverkkopalvelujen kehittämiseen ja kirjastojen kehittä
     miseen avoimen tietoverkon solmukohtina.

Tukitoimet ja yleiset edellytykset

     Tietostrategiaa toteutettaessa on otettava huomioon
     monia juridisia ja muita erityisehtoja. Niitä ovat mm.
     tekijänoikeus-, standardointi- ja tietosuojakysymykset sekä
     tiedon julkisuuteen, maksullisuuteen ja tietoverkkojen
     turvallisuuteen liittyvät kysymykset.
        Koulutuksen ja tutkimuksen tietojärjestelmissä ja
     -verkoissa pyritään mahdollisimman suureen avoimuuteen ja
     joustavuuteen, samalla kun varmistetaan, että niissä
     tapahtuva yksilön oikeuksia sivuava tietojenkäsittely
     kunnioittaa henkilötietojen suojaa. Julkisyhteisöjen
     hallussa olevien, viranomaisten toimintaa koskevien ja
     kansalaisten asemaan vaikuttavien tietojen osalta pyritään
     mahdollisimman suureen julkisuuteen ja toimintojen
     läpinäkyvyyteen.
        Julkisesti tuotettujen tietoverkkopalvelujen
     hinnoittelussa pitää ottaa huomioon tietoa tarvitsevan
     toiminnan luonne. Pyrkimyksenä on edistää tiedon ja
     palvelujen käyttöä. Selvitetään ne alueet, joilla
     tietoverkkopalvelut tarjotaan maksutta julkisen palvelun
     periaatteen mukaisesti. Selvitetään muilla alueilla mahdol
     lisuudet hintajoustoon ja määritellään ne alueet, joilla
     pääperiaatteena tulee olla täysi kustannusvastaavuus.
Content-Type: TEXT/PLAIN; charset=ISO-8859-1; name="strategia.txt"

Content-ID: <Pine.A32.3.91.950307102017.145846B@vipunen.hut.fi>
Content-Description: 

                                                                     

KOULUTUKSEN JA TUTKIMUKSEN TIETOSTRATEGIA

Opetusministeriö 1995




OPETUSMINISTERIöLLE

Opetusministeriö asetti 13.9.1994 asiantuntijaryhmän valmistelemaan
koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategiaa. Asiantuntijaryhmän tuli
saada työnsä päätökseen 31.1.1995 mennessä.
  
Asiantuntijaryhmän tehtävänä oli

1.arvioida, miten tietotekniikkaa koulutuksessa ja tutkimuksessa
  soveltamalla voidaan nostaa koulutuksen ja tutkimuksen tasoa ja
  edistää kansallista kilpailukykyä ja työllisyyttä;
  
2.arvioida tarpeet ja keinot kansalaisten tiedon ja tietotekniikan
  käytön perusvalmiuksien saavuttamiseksi ja tiedon saatavuuden
  edistämiseksi;
  
  arvioida suurteholaskennan kapasiteetin tarve tieteellisen
  tutkimuksen kannalta;
  
  selvittää verkkopohjaisen multimedian tuotannon ja käytön
  edellytykset Suomessa, ja
  
  arvioida, miten koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkkojen tulisi
  rakentua ja mikä on niiden asema kansallisessa tietoverkkojen
  kokonaisuudessa; sekä

3.luoda koulutuksen ja tutkimuksen informaatio- ja tietopolitiikan
  suuntaviivat 2000-luvulle.

Asiantuntijaryhmä on kokoontunut kuusi kertaa.

Asiantuntijaryhmän puheenjohtajana toimi osastopäällikkö, ylijohtaja
Markku Linna opetusministeriöstä ja varapuheenjohtajana neuvotteleva
virkamies Jukka Liedes opetusministeriöstä.

Asiantuntijaryhmään kuuluivat
kirjastotoimenjohtaja Maija Berndtson, Helsingin kaupunginkirjasto,
yleisten kirjastojen keskuskirjasto
pääjohtaja Vilho Hirvi, opetushallitus; 1.1.1995 lukien
kansliapäällikkö, opetusministeriö
professori Fred Karlsson, Helsingin yliopisto
pääjohtaja Juhani Kuusi, Teknologian kehittämiskeskus
tietopalvelupäällikkö Ritva Launo, Oy Alko Ab
tutkimusjohtaja Olli Martikainen, TELE
teollisuusneuvos Martti Mäenpää, kauppa- ja teollisuusministeriö
tutkimus- ja kehitysjohtaja Yrjö Neuvo, Nokia Mobile Phones Oy
toiminnanjohtaja Risto Nevalainen, Tietotekniikan kehittämiskeskus
TIEKE ry.
professori Risto Nieminen, CSC - Tieteellinen laskenta Oy

Asiantuntijaryhmä kutsui osallistumaan ryhmän työskentelyyn lisäksi
neuvottelevan virkamiehen Anu Lambergin liikenneministeriöstä.

Vilho Hirven ollessa estynyt hänen sijaisenaan toimi yli-insinööri
Ella Kiesi, Juhani Kuusen sijaisena teknologiajohtaja Pauli Heikkilä
ja Yrjö Neuvon sijaisena tutkimusinsinööri Pekka Heinonen.

Asiantuntijaryhmän sihteereinä ovat toimineet ylitarkastaja Helena
Savolainen opetusministeriöstä ja projektipäällikkö Anders Hagström
Teknillisestä korkeakoulusta sekä ylitarkastaja Annu Jylhä-Pyykönen
ja erikoistutkija Markku Suvanen opetusministeriöstä. Lisäksi
asiantuntijaryhmää on avustanut erikoissuunnittelija Keijo Mäkelä
opetusministeriöstä.

Asiantuntijaryhmää on avustanut opetusministeriön asettama
informaatioteknologian koulutuskäytön strategiaa valmisteleva
projektiryhmä sekä tietohuollon neuvottelukunta.

Saatuaan tehtävänsä päätökseen määräajassa asiantuntijaryhmä
luovuttaa kunnioittavasti koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategia-
asiakirjan opetusministeriölle.

Helsingissä 31. tammikuuta 1995

                    Markku Linna
     Maija Berndtson              Olli Martikainen
     Pauli Heikkilä               Martti Mäenpää
     Vilho Hirvi                  Yrjö Neuvo
     Fred Karlsson                Risto Nevalainen
     Ritva Launo                  Risto Nieminen
     Jukka Liedes
                                  Helena Savolainen
                                  Anders Hagström



               ------------------------------------------
               Koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategia
               Opetusministeriö
               PL 293
               00171  Helsinki
               PUH. (90) 134 171
               FAX (90) 656 765

               Helsinki 1995
               ISBN 951-53-0183-1 (nidottu)
               --------------------------------------------
 
SISÄLTÖ

TIIVISTELMÄ ......................................................  5
1. JOHDANTO ......................................................  8
2. TIETOSTRATEGIAN LÄHTÖKOHDAT ................................... 11
  2.1 Verkottuva tietoyhteiskunta ................................ 11
  2.2 Ulkomaiset ohjelmat ........................................ 11
  2.3 Suomen lähtökohdat ......................................... 12
3. KOULUTUKSEN MUUTTUVAT SISÄLLÖT JA MUODOT ...................... 14
  3.1 Opetussuunnitelmat muuttuvat kaikilla koulutuksen tasoilla . 14
  3.2 Koulutuksen arviointi ...................................... 16
  3.3 Uudet oppimistavat ja opetusmenetelmät ..................... 16
4. TIETOYHTEISKUNTATAIDOT KAIKILLE ............................... 19
  4.1 Perustaidot jo koulussa .................................... 19
  4.2 Aikuisten tietoyhteiskuntataidot ........................... 20
  4.3 Opettajat keskeisessä asemassa ............................. 21
  4.4 Tarvitaan uusia ammatillisia valmiuksia .................... 21
5. TUTKIMUS, TIETOKONEET JA TIETOVERKOT .......................... 24
  5.1 Tiedettä ja tutkimusta palveleva tietotekniikka ............ 25
  5.2 Suurteholaskenta ........................................... 25
6. TUTKIMUS JA TIETOYHTEISKUNTA .................................. 27
  6.1 Tutkimus, tuotekehitys ja tietoteollisuus .................. 27
  6.2 Koulutuksen tutkimus ....................................... 28
  6.3 Tietoyhteiskunta tutkimuskohteena .......................... 28
7. TIETOTUOTTEIDEN JA PALVELUJEN KEHITTÄMINEN .................... 30
  7.1 Kansalliset tietovarannot ja tietohuolto uusien 
      haasteiden edessä .......................................... 30
  7.2 Kotimaisen tietotuotannon edellytyksiä parannettava ........ 33
8. VERKOTTUMINEN ................................................. 34
  8.1 Kohti avointa tietoverkkoinfrastruktuuria .................. 34
  8.2 Tiedeyhteisön tietoverkot .................................. 35
  8.3 Kaikki koulut ja kirjastot avoimen tietoverkon piiriin ..... 36
  8.4 Digitalisoituvat yleisradio- ja kaapelitelevisioverkot ..... 37
9. TUKITOIMET .................................................... 39
  9.1 Standardointi .............................................. 39
  9.2 Lainsäädäntö ............................................... 39
  9.3 Digitaalijulkaisujen ja verkkopalveluiden verotus .......... 40
  9.4 Hinnoitteluperusteet ....................................... 41
10. TOIMENPIDEOHJELMAN TOTEUTUS .................................. 42
TERMEJÄ .......................................................... 44



TIIVISTELMÄ


Koulutus ja tutkimus ovat keskeisiä tekijöitä kehitettäessä Suomea
tietoyhteiskuntana. Tietoyhteiskunnan kansalaisilta vaaditaan hyvää
yleissivistystä, monipuolisia taitoja toimia ja ratkaista ongelmia
sekä jatkuvasti muuttuvan ja verkottuvan työelämän vaatimaa
ammattitaitoa. Laadukas koulutus ja sekä perustutkimuksen että
soveltavan tutkimuksen tasapainoinen kehittäminen ovat innovaatioiden
syntymisen edellytyksiä.

Tietoyhteiskunnassa tieto on tärkeä voimavara. Tiedon tuottamisen ja
välittämisen mahdollistavan tekniikan kehitys vaikuttaa olennaisesti
koulutuksen ja tutkimuksen rakenteisiin, sisältöihin ja työtapoihin.
Opetusministeriö asetti 13.9.1994 asiantuntijaryhmän valmistelemaan
koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategiaa. Tämä strategia-asiakirja
sisältää asiantuntijaryhmän näkemyksen ja ehdotukset siitä, miten
koulutuksen ja tutkimuksen tasoa voidaan parantaa hyödyntämällä
tietotekniikkaa sekä edistää kansalaisten mahdollisuuksia saada ja
käyttää tietoa. Strategiaan liittyy yksityiskohtainen
toimenpideohjelma.

Kertakoulutuksesta jatkuvaan oppimiseen

Verkottuvat toimintatavat ja muuttuvat osaamisvaatimukset vaativat
koulutusjärjestelmältä joustavuutta ja muuntautumiskykyä.
Opetushallinnon ja koulutusorganisaatioiden toimin on edistettävä
koulutusjärjestelmän verkottumista ja luotava avoimia oppimis
ympäristöjä tukemaan muutosta kertakoulutuksesta jatkuvaan
oppimiseen. Koulutuksen kaikilla tasoilla on lisättävä
mahdollisuuksia yksilölliseen opiskeluun ja kehitettävä siihen
soveltuvia opiskelumuotoja sekä oppimateriaali- ja tietopalveluja.

Jotta uudet oppimismenetelmät ja tietotekniikka saataisiin
tehokkaasti käyttöön, niitä on kehitettävä ja sovellettava osana
korkeakoulujen ja oppilaitosten normaalia toimintaa.

Tietoyhteiskunnan perustaidot kaikille

Yleissivistävän koulun tehtävä on antaa jokaiselle tytölle ja pojalle
tietoyhteiskunnan edellyttämät ja jatko-opinnoissa tarvittavat moni
puoliset tiedonhankinnan, tiedonhallinnan ja viestinnän perustaidot.
Koulutuksen kaikilla tasoilla on huolehdittava siitä, että nämä
taidot pysyvät ajan tasalla.

Aikuisilla tulee olla mahdollisuus omaksua tiedonhankinnan, tiedon
hallinnan, viestinnän ja tietotekniikan perustaidot sekä jatkuvasti
syventää niitä.

Tietoyhteiskunnan ammatilliset taidot

Ammatillisen koulutuksen tulee antaa sellaiset
tietoyhteiskuntataidot, että ne vastaavat verkottuvan ja jatkuvasti
muuttuvan ja kansainvälistyvän työelämän vaatimuksia. Opetushallinnon
ja koulutusorganisaatioiden tulee yhdessä huolehtia tietoteollisuuden
kehittymistä tukevan perus- ja täydennyskoulutuksen riittävyydestä,
tasosta ja laadusta. Kansallisena tavoitteena on, että tieto- ja
viestintätekniikan sekä tietoaineistoja ja palveluja tuottavilla
toimialoilla ammatillinen osaaminen on Suomessa kansainvälistä
huippua.

Eri tietoammattilaisten osaamista kehitetään vastaamaan muuttuvien
ammattikuvien edellyttämää monialaisuutta. Erityisesti kirjasto- ja
tietopalvelualan perus- ja täydennyskoulutuksessa otetaan huomioon
alan tehtävien ja palvelujen muuttuminen tietotekniikan käyttöönoton
myötä.

Opettajat keskeisessä asemassa

Jatkuvan koulutuksen periaatteen toteuttamisessa opettajien ammatti
taidon merkitystä ei voi liiaksi korostaa. Opettajilta vaaditaan oman
alansa tiedon ja sen välitysmuotojen hallintaa sekä kykyä ohjata
oppijaa itsenäisesti hankkimaan ja käyttämään tietoa. Monimuoto-
opetuksessa opettajien tulee kyetä hyödyntämään tarvittavia medioita
ja muokkaamaan ja kehittämään niihin soveltuvia oppimateriaaleja.
Opettajien perus- ja täydennyskoulutuksen edellytyksiä ja sisältöä
kehitetään vastaamaan näitä vaatimuksia.

Tietotuotteita ja palveluja kehitettävä

Kotimaisten koulutusta ja tutkimusta palvelevien korkeatasoisten
tietotuotteiden saatavuus ja kilpailukyky on turvattava.

Kansallisia tietovarantoja tulee saattaa niin kotimaiseen kuin
kansainväliseenkin käyttöön uusin, tekniikan mahdollistamin keinoin.
Suomen kansallisen tietohuollon tekniikkaa ja taitoa toimia maailman
laajuisen sähköisen kirjaston saumattomana osana parannetaan.

Sähköisessä muodossa julkaistavien tietoaineistojen tuotantoa,
välittämistä ja käyttöä lisätään eri sektoreilla, erityisesti
koulutuksessa, tutkimuksessa ja hallinnossa sekä näitä palvelevissa
kirjastoissa, tietopalveluissa ja arkistoissa. Tuetaan suomalaisen
multimediatuotannon ja siihen liittyvän yritystoiminnan syntymistä ja
kehittymistä tilaustöillä ja alihankintatoimeksiannoilla.

Tutkimus tietoyhteiskunnassa

Tietotekniikan kehitys vaikuttaa koko tutkimuksen kenttään perus
tutkimuksesta soveltavaan tutkimukseen. Nykyisin jokseenkin kaikki
tutkimusalat käyttävät tietotekniikkaa tutkimusprosessin olennaisena
osana. Tieteellisen laskennan edellyttämät laitteet, mm. suurteho
laskennan ja työasemavarustuksen riittävä kapasiteetti ja nopeat
tietoverkkoyhteydet, ovat tärkeä tekijä kilpailukykyisessä
tutkimuksessa.

Tietotekniikan soveltamisessa Suomen korkeakoulujen ja tieteellisen
tutkimuksen tavoitteena on olla kansainvälisessä kärjessä. Euroopan
unionin tietotekniikan ohjelmiin osallistutaan täysipainoisesti, ja
EU:n määrittelemät tietotekniikan ja tietoliikenteen soveltamisen
tavoitteet tulee saavuttaa ensimmäisten joukossa.

Tietoyhteiskunnan kehittymisellä sekä tietotekniikan soveltamisella
ja verkottumisella on laajakantoisia taloudellisia,
yhteiskunnallisia, sosiaalisia ja kulttuurisia vaikutuksia, joihin
liittyvää tutkimusta tulee lisätä. Pedagogisessa tutkimuksessa
keskeisiä alueita ovat mediat ja oppiminen sekä ihmisen ja koneen
vuorovaikutus.

Koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkot

Kansallinen tieto- ja viestintätekniikan infrastruktuuri, suomalainen
tiedon valtaväylä kootaan moniportaiseksi mutta saumattomaksi
järjestelmäksi. Koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkon rakentamisessa
osaksi maailmanlaajuista avointa tietoverkkoa pidetään lähtökohtana
nykyistä Internetiä ja kehittyvien laajakaistaverkkojen ja palvelujen
standardeja.

Koulut ja oppilaitokset nähdään kiinteänä osana lähiympäristöään.
Koulujen yhteyksiä muihin oppilaitoksiin sekä kuntaan ja elinkeino
elämään lisätään. Tietoverkkoratkaisut tehdään siten, että ne tukevat
tätä kehitystä. Tekninen toteutus perustuu parhaiten alueelliseen
verkottumiseen ja yhteistyöhön.

Koko koulutusjärjestelmä ja kirjastolaitos tulee kiireesti saattaa
tietoverkkojen palvelujen piiriin. Kaikille oppilaitoksille turvataan
tietty palvelujen taso. Huolehditaan siitä, että sekä tieteellisissä
että yleisissä kirjastoissa on riittävät laitteet ja tieto
liikenneyhteydet sekä niiden tehokkaan käytön edellyttämä asian
tuntemus. Erityistä huomiota kiinnitetään yleisten kirjastojen
tietoverkkopalvelujen kehittämiseen ja kirjastojen kehittämiseen
avoimen tietoverkon solmukohtina.

Tukitoimet ja yleiset edellytykset

Tietostrategiaa toteutettaessa on otettava huomioon monia juridisia
ja muita erityisehtoja. Niitä ovat mm. tekijänoikeus-, standardointi-
ja tietosuojakysymykset sekä tiedon julkisuuteen, maksullisuuteen ja
tietoverkkojen turvallisuuteen liittyvät kysymykset.

Koulutuksen ja tutkimuksen tietojärjestelmissä ja -verkoissa pyritään
mahdollisimman suureen avoimuuteen ja joustavuuteen, samalla kun
varmistetaan, että niissä tapahtuva yksilön oikeuksia sivuava
tietojenkäsittely kunnioittaa henkilötietojen suojaa.
Julkisyhteisöjen hallussa olevien, viranomaisten toimintaa koskevien
ja kansalaisten asemaan vaikuttavien tietojen osalta pyritään
mahdollisimman suureen julkisuuteen ja toimintojen läpinäkyvyyteen
(transparenssiin).

Julkisesti tuotettujen tietoverkkopalvelujen hinnoittelussa pitää
ottaa huomioon tietoa tarvitsevan toiminnan luonne. Pyrkimyksenä on
edistää tiedon ja palvelujen käyttöä. Selvitetään ne alueet, joilla
tietoverkkopalvelut tarjotaan maksutta julkisen palvelun periaatteen
mukaisesti. Selvitetään muilla alueilla mahdollisuudet hintajoustoon
ja määritellään ne alueet, joilla pääperiaatteena tulee olla täysi
kustannusvastaavuus.



1. JOHDANTO

Useimmissa teollistuneissa maissa on käynnissä laajoja ohjelmia,
joilla pyritään vauhdittamaan tietotekniikan kehitystä ja
käyttöönottoa sekä sen sovelluksia yhteiskunnan toiminnoissa. Nopea
tietoliikenne ja tietoinfrastruktuuri on useissa maissa nostettu
kansallisten tavoitteiden eturiviin. Tietotekniikan toivotaan paitsi
nostavan maan tutkimuksen ja teknologian tasoa myös raivaavan tietä
perusteellisiin muutoksiin esimerkiksi opetuksen, sivistystoimen,
terveydenhuollon, tiedonvälityksen, etätyön ja hallintopalvelujen
tehostamiseksi. Tietotekniikan dynaaminen ja hallittu käyttöönotto ja
kehitys nähdään yleisesti keskeiseksi kansallisen tason strategiaksi.

Suomessa on ollut tällä alueella käynnissä laaja valmistelutyö eri
hallinnonaloilla. Valtiovarainministeriön asettama työryhmä on
laatinut tietotekniikkastrategian tietoyhteiskunnan kehittämiseksi.
Liikenneministeriö on määritellyt tietoverkkojen kansalliset
kehittämislinjat lähivuosiksi. Kauppa- ja teollisuusministeriön
hallinnonalalla on käynnistetty useita tietoyhteiskunnan kannalta
olennaisia teknologiahankkeita, joista keskeisin on Teknologian
kehittämiskeskuksen TEKESin multimediaohjelma.

Valtioneuvosto hyväksyi iltakoulussaan 18.1.1995 periaatteet
suomalaisen tietoyhteiskunnan kehittämiseksi. Periaatekannanotossaan
hallitus asettaa keskeiset kehittämistavoitteet, linjaa tärkeimmät
toimenpidesuunnat ja antaa ministeriöille tehtäväksi valmistella
maaliskuun 1995 alkuun mennessä suunnitelmat linjausten
toimeenpanosta.

Valtioneuvoston periaatekannanoton mukaisesti opetusministeriö vastaa
omalla toimialallaan seuraavien tavoitteiden toteuttamisesta:
   
   
   _Koulutus._  Huolehditaan siitä, että koulutuksen kaikilla tasoilla
   peruskoulusta alkaen opetetaan tarvittavat tietotekniikan,
   tiedonhallinnan ja viestinnän perustaidot. Opettajankoulutus on
   keskeinen kehittämisalue erityisesti uusien taitojen
   omaksumisessa.
   
   Tietotekniikan ja tietoalojen ammattihenkilöiden koulutusta
   kehitetään vastaamaan muuttuvien ammattikuvien monialaisuutta.
   Huolehditaan siitä, että ammatillisessa koulutuksessa ja
   korkeakouluissa opiskelijat omaksuvat muuttuvan ja verkostuvan
   työelämän vaatimuksia vastaavat tietotekniikan, tiedonhallinnan
   ja viestinnän taidot.
   
   Lisätään alan koulutusta korkeakouluissa ja ammatillisissa
   oppilaitoksissa. Ammatillista täydennyskoulutusta kehitetään
   vastaamaan tekniikan kehitystä ja tietoteollisuuden tarpeita.
   
   Aikuisille tarjotaan mahdollisuus omaksua tietotekniikan
   perustaidot laajentamalla koulutustarjontaa sekä kehittämällä
   kirjastojen palveluja. Työelämästä syrjäytymistä ei saa tapahtua
   näiden perustaitojen puuttumisen tähden.
   
   Koko koulutusjärjestelmä saatetaan kiireesti tietoverkkojen
   palvelujen piiriin ja turvataan oppilaitosten mahdollisuudet
   näiden palvelujen käyttöön. Etä- ja monimuoto-opiskelua
   edistetään koulutuksen kaikilla tasoilla.
   
   
   _Tutkimus ja kehitystoiminta._  Lisätään alan teollisuuden ja
   palvelutoiminnan perusteita vahvistavaa ja tuotekehitystä
   turvaavaa tutkimusta toisaalta suurien, uusinta teknologiaa
   kehittävien keihäänkärkihankkeiden ja toisaalta pienten ja keski
   suurten yritysten osaamista ja vientiedellytyksiä lisäävien
   verkottumishankkeiden avulla.
   
   Huolehditaan siitä, että viranomaiset ja elinkeinoelämä
   yhteistyössä omilla toiminta-alueillaan turvaavat tieto- ja
   viestintäteknologian ja sen sovellusten riittävän ja
   korkeatasoisen kehittämistoiminnan sekä resurssit.
   
   Osallistutaan aktiivisesti kansainväliseen tutkimus- ja
   teknologiayhteistyöhön.
   
   Huolehditaan tutkimus- ja kehitystyön tarvitsemien kansallisten
   ja kansainvälisten tietoliikenneyhteyksien jatkuvasta
   kehittämisestä sekä tietojenkäsittelykapasiteetin riittävyydestä.
   
   Tuetaan tietoyhteiskunnan taloudellisten, sosiaalisten ja
   kulttuuristen edellytysten ja vaikutusten tutkimusta.
   
   Työelämää koskevassa tutkimustoiminnassa vauhditetaan tieto- ja
   tietoliikennetekniikkaan tukeutuvan työn uudelleenorganisointia.
   Tutkimustietoa hyödynnetään tarjoamalla yrityksille ja
   hallinnolle työorganisaatioiden kehittämisohjelmia.
   
   
   _Kansalliset tietovarannot._  Edistetään kansallisten
   tietovarantojen saattamista käyttöön uusin, tekniikan
   mahdollistamin keinoin sekä niiden jatkojalostamista
   tietoteollisuuden tuotteiksi.
   
   Kehitetään perusrekistereitä sekä tilasto- ja muita tieto
   varantoja yhteiskunnan päätöksenteon perustaksi ja demokratian
   toimivuuden turvaamiseksi sekä edistetään niiden saattamista
   käyttöön uusin keinoin.
   
   Selvitetään yhteiskunnan tietohuollon työnjako, kustannusten
   kohdentaminen ja tietojen hinnoitteluperiaatteet sekä
   määritellään yhdenvertaisesti kaikkien saatavilla olevat
   maksuttomat tietopalvelut.
   
   Yleisiä kirjastoja tuetaan avoimen tietoverkon solmukohtina ja
   saatetaan koko kirjastolaitos kiireesti tietoverkkojen piiriin.
   
   Turvataan tieteellisten kirjastojen mahdollisuudet yhteistyössä
   hankkia ja välittää se tietoaineisto, jota koulutus- ja
   tutkimuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi Suomessa
   välttämättä tarvitaan.
   
   
   _Kulttuuri._  Tietoyhteiskunta vaikuttaa syvällisesti ihmisten
   jokapäiväiseen elämään, keskinäiseen vuorovaikutukseen,
   viestintään sekä kulttuuriympäristöön ja -tarjontaan.
   Maailmanlaajuisissa tietoverkoissa Suomi on pieni kieli- ja
   kulttuurialue. Huolehditaan siitä, että tiedon valtaväylillä on
   tarjolla suomalaisen kulttuurin - kirjallisuuden, musiikin,
   näyttämötaiteen, kuvataiteen, taideteollisuuden, arkkitehtuurin,
   viestinnän ja audiovisuaalisen kulttuurin - tuotteita.
   
   Turvataan kotimaisten tietotuotteiden ja niihin liittyvien
   sovellusten tuotanto. Edesautetaan suomalaisten
   multimediayritysten syntymistä ja kehittämistä sekä edistetään
   digitaalisessa muodossa olevien tietotuotteiden tuotantoa,
   jakelua ja käyttöä.
   


Lisäksi valtioneuvoston periaatekannanotossa käsitellään mm.
lainsäädäntöön ja kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä kysymyksiä,
joilla on vaikutuksia myös opetusministeriön hallinnonalalla.

Valtioneuvosto edellyttää, että valtioneuvoston kanslia ja
ministeriöt valmistelevat maaliskuun 1995 alkuun mennessä oman toimi
alansa yksityiskohtaiset toimintasuunnitelmat suomalaisen
tietoyhteiskunnan kehittämiseksi.

Tässä strategia-asiakirjassa käsitellään koulutuksen ja tutkimuksen
merkitystä ja tehtäviä kehitettäessä Suomea tietoyhteiskuntana.
Asiantuntijaryhmän tehtäväksiannon mukaisesti tämä asiakirja sisältää
ehdotuksia tietotekniikan soveltamisesta koulutuksen ja tutkimuksen
tarpeisiin sekä siitä, miten kansalaisten mahdollisuuksia saada ja
käyttää tietoa voidaan parantaa.

Opetusministeriössä on myös käynnistetty kulttuuripolitiikan piirissä
strategiatyö, jossa määritellään tietoyhteiskunnan
kulttuuripolitiikan suuntaviivoja ja selvitetään digitaalisen median
vaikutuksia kansalliseen kulttuuriin. Asiantuntijaryhmän määräaika
päättyy 31.12.1995.

Koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategialla on liittymäkohtia
useisiin muihin kansallisen tason strategioihin. Niitä ovat mm.

*  Tiedon ja osaamisen Suomi (valtion tiede- ja teknologianeuvosto)
*  Kansallinen sivistysstrategia (opetusministeriö)
*  Koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitelma vuosille
   1991-1996 (valtioneuvoston päätös)
*  Tasavallan presidentin työllisyystyöryhmä (ns. Pekkasen työryhmä)
*  Teollisuusstrategia (kauppa- ja teollisuusministeriö)
*  Tietohuoltostrategia (tietohuollon neuvottelukunta)
*  Ammatillisten järjestöjen strategiat, mm. Suomen informaatio- ja
   tietoalojen julkilausuma



2. TIETOSTRATEGIAN LäHTöKOHDAT

2.1 Verkottuva tietoyhteiskunta

Tietotekniikan vaikutuksia voidaan liioittelematta kuvata
kumouksellisiksi koko yhteiskunnan kannalta. Ne ulottuvat lähes
kaikille inhimillisen toiminnan alueille, ja ne tuntuvat voimakkaina
ja nopeasti niin taloudessa ja elinkeinoelämässä kuin koulutuksessa
ja tutkimuksessakin.

Yhteiskunta on kehittymässä tietoyhteiskunnaksi, jossa tieto ja
siihen perustuva osaaminen ovat yhä ratkaisevampia tuotannon
tekijöitä. Keskeinen suuntaus on tietotekniikan ja tiedonvälityksen,
erityisesti televiestinnän sovelluksiin perustuva verkottuminen.
Tietotekniikka on tehnyt mahdolliseksi uudenlaiset tuotteiden ja
palveluiden tuotanto- ja jakelutekniikat sekä uudenlaiset viestintä-
ja toimintatavat.

Tietoverkkojen avulla voidaan samaa kanavaa pitkin välittää erilaisia
palveluja eri yleisöille. Näin voidaan myös koulutusta ja muita
palveluja tarjota entistä paremmin pienillekin kohderyhmille ja
erityisryhmille. Lisäämällä yhteistyötä ja käyttämällä tekniikan
keinoja hyväksi voidaan edistää alueellista tasa-arvoa, parantaa
yksilön tiedonsaannin mahdollisuuksia ja saada voimavarat
tehokkaampaan käyttöön.

Verkottuminen on kaikilla aloilla entisestään vauhdittanut
kansainvälistymistä. Kansainvälisessä kilpailussa menestymisen
avaimia ovat laadukkaaseen koulutukseen ja tutkimukseen perustuva
osaaminen, kekseliäisyys ja innovaatiot. Vankka osaaminen tuottaa
työllistymistä edistävää taloudellista toimintaa.

Teolliselle yhteiskunnalle on ollut tyypillistä, että ihmisen tekemä
työ tuotannontekijänä on yhä enemmän korvautunut pääomalla, koneilla
ja laitteilla. Sähköiset viestintä- ja tietoverkot välittävät
valtavia määriä informaatiota, joka päivittyy nopeasti. Tiedon
tulvassa kansalaisilta vaaditaan kykyä hankkia, käyttää ja tuottaa
tietoa itsenäisesti, kriittisesti ja analyyttisesti. Ongelmaksi on
noussut olennaisen tiedon löytäminen informaatiomassasta.

Tulevaisuuden yhteisöissä elää ja toimii monen kulttuurin,
kansakunnan ja kieliryhmän jäseniä. Tietotekniikan keinoin voidaan
reaaliajassa ylittää kielten, kulttuurien, rotujen sekä sukupuolten
välisiä rajoja. Syntyy uudenlaisia sosiaalisia yhteisöjä.
Teknistyvässä ja verkottuvassa monikulttuurisessa ympäristössä
toimivilta kansalaisilta vaaditaan monipuolisia viestintätaitoja.



2.2 Ulkomaiset ohjelmat

Useissa maissa on vireillä toimenpiteitä ja toimintaohjelmia
tietotekniikan käytön tehostamiseksi ja tietoverkkojen kehityksen
edistämiseksi. Useissa maissa näitä kysymyksiä on käsitelty korkealla
poliittisella tasolla.

Yhdysvalloissa presidentti Clinton on asettanut työryhmän
käsittelemään kansallisen tiedon perusrakenteen kysymyksiä (Task
Force on National Information Infrastructure). Esillä ovat
televiestintä, informaatiopolitiikka ja sovellukset.
Suurteholaskentaa ja verkkoympäristöjen kehittämistä varten on oma
High Performance Computing and Communications (HPCC) -ohjelmansa.
Yhdysvaltain ohjelma on saavuttanut suurta huomiota kansallisesti ja
maailmanlaajuisesti erityisesti tiedon valtaväylä -käsitteen
(information superhighway) myötä.

Japanissa julkistettiin vuonna 1994 ohjelma tietoyhteiskunnan
kehittämisestä ("Program for Advanced Information Society"). Tässä
ohjelmassa on koulutuksella ja tutkimuksella tärkeä sija. Koulujen
verkottamista sekä oppimateriaalin kehittämistä ja opettajien
taitojen parantamista pidetään tärkeinä kysymyksinä. Tutkimuksen
alueella ovat esillä järeiden rinnakkaistietokoneiden ja tutkimusta
palvelevien verkkojen rakentaminen sekä huippunopeiden tietokoneiden
kehittäminen.

Euroopan unionin komissio julkaisi vuoden 1993 lopulla Valkoisen
kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä ("Growth,
Competitiveness, Employment - The challenges and ways forward into
the 21st Century"). Tämän pohjalta laati korkean tason työryhmä
komission varapuheenjohtajan Bangemannin johdolla kesäkuussa 1994
Korfussa pidetyn Eurooppaneuvoston kokoukselle raportin
tietoyhteiskunnan kehittämisestä ("Europe and the Global Information
Society - Recommendations to the European Council"). Korfun kokouksen
jälkeen komissio esitti tietoyhteiskunnan kehittämisestä toiminta
ohjelman ("Europe's way to the information society. An action plan"),
jota jo ollaan toteuttamassa.

Euroopan unionin koulutuspolitiikassa katsotaan inhimillisten
voimavarojen kehittäminen koko työelämän ajan erittäin tärkeäksi.
Tavoitteena on kyky kehittyä ja toimia monimutkaisessa ja
kehittyneessä teknisessä ympäristössä, jolle on leimallista
tietotekniikan intensiivinen käyttö.

EU:n tutkimuksen neljännessä puiteohjelmassa (1994-1998) on useita
tieto- ja viestintätekniikan sekä tietoyhteiskunnan sovellusten
kehittämiseen tähtääviä ohjelmia. Koulutuksen ja tutkimuksen
tietostrategian kannalta näistä tärkeimmät ovat telematiikkaohjelma
(TAP) ja erityisesti sen B-alue, tiedon hankkimiseen liittyvä
telematiikka, tietotekniikkaohjelma (ESPRIT 4) ja sen
suurteholaskentaa ja verkkoympäristöjen kehittämiseen tähtäävä alue
(High Performance Computing and Networking, HPCN) sekä teletekniikka
ohjelma (ACTS).

Koulutuksella ja tutkimuksella on suuri paino myös Ruotsin ("Vingar åt
människans förmåga") ja Tanskan ("Info-samfundet år 2000") vuoden 1994
aikana julkaistuissa kansallisissa strategia-asiakirjoissa.



2.3 Suomen lähtökohdat

Hyvä perusta koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategian luomiselle
Suomessa on tiuha oppilaitosverkosto ja laaja oppivelvollisuuskoulun
jälkeinen koulutustarjonta. Noin 60 prosenttia ikäluokasta siirtyy
lukioon. Yli 90 prosenttia ikäluokasta jatkaa peruskoulun tai lukion
jälkeen ammatillisissa oppilaitoksissa, ammattikorkeakouluissa tai
tiede- ja taidekorkeakouluissa. Aikuiskoulutuksen tarjonta on
kasvanut nopeasti 1980-luvulta lähtien.

Suomessa on koko maan kattava kirjastolaitos, jota on
määrätietoisesti rakennettu verkostoajattelun, yhteistyön ja työnjaon
pohjalta. Suomen jokaisessa kunnassa on kunnan ylläpitämä yleinen
kirjasto. Yleisillä kirjastoilla on yhteensä yli 2 000
palveluyksikköä, ja palvelu on kaikkien kansalaisten ulottuvilla.
Noin 80 prosentilla maan yleisistä kirjastoista on atk-pohjainen
kirjastojärjestelmä, ja määrä lisääntyy koko ajan. Käytössä on
kaikkiaan yli 10 eri atk-järjestelmää.

Suomessa on noin 800 tieteellistä kirjastoa. Niistä korkeakoulujen
kirjastot muodostavat keskeisen osan. Toisin kuin monessa muussa
maassa, tieteelliset kirjastot ovat julkisia, kaikille avoimia
palvelulaitoksia. Korkeakoulukirjastojen yhteinen tietoverkko
muodostaa tieteellisten kirjastojen atk-järjestelmien rungon.
Yhtenäisen rakenteensa vuoksi järjestelmä on kansainvälisesti ainut
laatuinen.

Eräillä alueilla Suomen tieto- ja teletekniikan teollisuus on
kansainvälistä huipputasoa, ja EU:n kehitykselle asettamat tavoitteet
on jo saavutettu. Suomen tietotekniset taidot ovat saaneet
tunnustusta mm. OECD:n raporteissa. Yhteiskunnan ja yritystoiminnan
tietotekniikan taso on kohtuullisen hyvä, samoin eräiltä osin myös
koulutuksen tilanne.

Myös tieteen ja tutkimuksen alalla on edistytty pitkin askelin.
Erityisesti viiden viime vuoden aikana voidaan katsoa kehityksen
kulkeneen hyvään suuntaan.

Tieteellisellä laskennalla ja symbolisella tietojenkäsittelyllä on
Suomessa vankat perinteet ja vakiintunut asema. Laskennallinen tiede
ja tutkimus ovat kansainvälisessä eturivissä, ja niiden tulokset
siirtyvät myös yritysten tuotekehityksen käyttöön. Myös eräillä
tietojenkäsittelyn alueilla on suomalainen tutkimus maailman
johtavaa.

Kansallinen yhteistyö ja korkeakoulujen työnjako ovat mahdollistaneet
ponnistelut myös erittäin vaativilla alueilla, kuten
supertietokonehankkeissa ja tietoverkkotoiminnassa. Internet-
yhteyksien tiheys on asukaslukuun suhteutettuna maailman kärkitasoa.

Yleissivistävien koulujen ja ammatillisten oppilaitosten
tietotekniikan laitteisiin panostettiin tuntuvasti 1980-luvulla.
Samaan aikaan järjestettiin runsaasti opettajien täydennyskoulutusta.
Viime vuosina koululaitos ei ole kokonaisuudessaan pysynyt muun
yhteiskunnan tietoteknistymisen vauhdissa, vaikka käynnissä onkin
muutama edistynyt alueellinen tietoverkkohanke sekä useita monimuoto-
opetuksen ja oppimateriaalin kehittämishankkeita.

Tietotekniikan käyttöönottoa koulutuksessa on hidastanut myös
sovellusten puute. Suomi on kieli- ja markkina-alueena pieni, ja
siitä syystä esimerkiksi kotimainen tietoaineistojen tuotanto on
lähtenyt hitaasti liikkeelle. Tämä näkyy erityisesti opetus
ohjelmatuotannossa. Heikentynyt taloudellinen tilanne on vähentänyt
mahdollisuuksia hankkia ohjelmistoja.

Tällä hetkellä koulujen laitteistovarustus on vaihteleva ja osin
vanhentunut. Huonoin tilanne on peruskoulujen ala-asteilla. Hyvätkin
laitteet ovat osittain vajaakäytössä. Opettajien taidot käyttää
tietotekniikkaa vaihtelevat. Tietoliikennepalvelujen ja tieto
verkkojen käyttö on koululaitoksessa vielä vähäistä etenkin hitaasti
kehittyneen laitekannan vuoksi. Koulutusorganisaatioilla on ollut
vain vähän yhteistyötä opetusresurssien käytössä. Kaikki tämä on
hidastanut tietotekniikkaa soveltavan toiminta- ja organisaatio
kulttuurin kehittymistä.



3. KOULUTUKSEN MUUTTUVAT SISäLLöT JA MUODOT


Valtioneuvosto on määritellyt koulutuksen ja tutkimuksen kehittämis
suunnitelmassa koulutus- ja tiedepolitiikan päätavoitteiksi
     
*  laajan ja korkean sivistystason ylläpitämisen
*  kansakunnan henkisen kasvun edistämisen
*  kannustamisen omatoimisuuteen ja yrittäjyyteen
*  koulutuksen ja tutkimuksen laadun parantamisen
*  teollisen pohjan vahvistamisen ja laajentamisen
*  innovaatiojärjestelmän vahvistamisen
*  työn, koulutuksen ja muuttuvien elämäntilanteiden
   yhteensovittamisen ja
*  ammattitaidon kehittämisen ja työllisyyden edistämisen

Korkeatasoisen koulutuksen ja tutkimuksen avulla saavutettava
sivistys ja osaaminen ovat tietoyhteiskunnan peruspilarit.
Yhteiskunnan rakenteiden muutokset ja kansantalouden kehitys luovat
paineita parantaa koulutuksen vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä
lisätä julkisen ja yksityisen sektorin vuorovaikutusta. Tavoitteena
pidetään toisaalta laajaa sivistystä ja tutkivaa asennetta tietoon,
toisaalta syvää ammatillista osaamista.

Nopeasti muuttuvassa yhteiskunnassa muutoksen haaste koulutukselle on
pysyvä. Koulutusjärjestelmää koskevien ratkaisujen on oltava
muuntautumiskykyisiä, muutokseen nopeasti reagoivia ja ennen kaikkea
muutosta ennakoivia. Koulutusjärjestelmän tulee myös itse pyrkiä
aikaansaamaan muutosta.

Työelämän vaatimusten muutos johtaa siihen, että ihmisen elämä ei
enää jakaudu nuoruuden opiskeluvaiheeseen ja sen jälkeiseen pitkään
työelämään. Yhä enemmän tarvitaan koulutusta läpi työelämän, yhä
useammin jopa kouluttautumista kokonaan uuteen ammattiin. Ammattien
rajat hämärtyvät ja työtavat muuttuvat. Yleisten toiminta- ja
ongelmanratkaisutaitojen merkitys kasvaa.

Muutosta kertakoulutuksesta jatkuvaan oppimiseen voidaan tukea
edistämällä koulutusjärjestelmän verkottumista lisäävää koulutus
yhteistyötä sekä kehittämällä itsenäistä opiskelua tukevia
koulutusmuotoja, kuten etä- ja monimuoto-opetusta.



3.1 Opetussuunnitelmat muuttuvat kaikilla koulutuksen tasoilla

Opetushallituksessa on käynnissä mittava opetussuunnitelmien
uudistustyö. Päätäntävaltaa yleissivistävän ja ammatillisen
peruskoulutuksen järjestämisestä ja sisällöstä on siirretty koulujen
ylläpitäjille, kunnille ja kuntayhtymille. Opetussuunnitelmien
perusteet ovat se kehys, jonka mukaan koulutusta voi ohjata
valtakunnan tasolla.

Uudet peruskoulun ja lukion opetussuunnitelmien perusteet
hyväksyttiin tammikuussa 1994. Toisen asteen ammatillisen koulutuksen
perusteet vahvistettiin alkuvuodesta 1995. Korkea-asteen ja
opistoasteen opetussuunnitelmien perusteet hyväksyttäneen vuoteen
1996 mennessä. Parhaillaan ovat tekeillä myös ammattitutkintolain
mukaiset aikuiskoulutuksen ammattitutkintojen ja erikoisammatti
tutkintojen perusteet.

Kaikissa opetussuunnitelmien perusteissa vaatimuksena olevaan
yleissivistykseen kuuluu myös tekninen sivistys, johon sisältyvät
tietoteknikan taidot. Periaatteet siitä, miten näiden taitojen
opettaminen järjestetään, vaihtelevat kuitenkin eri opetus
suunnitelmien perusteissa.


Peruskoulu ja lukio

Peruskoulun opetussuunnitelman perusteissa edellytetään, että oppilas
oppii peruskoulun aikana käyttämään tietotekniikan sovelluksia.
Opiskelun tavoitteena on, että oppilas aikaisemmasta kokemuksesta
riippumatta osaa käyttää tietokoneita ja keskeisimpiä
työvälineohjelmia sekä saa realistisen kuvan tietotekniikan
hyödyntämismahdollisuuksista eri aineissa.

Tietotekniikka on peruskoulun opetussuunnitelmien perusteissa aihe
kokonaisuus, jonka opetustuntimäärää ei ole määritetty tuntijako
suunnitelmassa. Aihekokonaisuuksille on määritetty tavoitteet, mutta
opetus toteutetaan joko muiden aineiden yhteydessä tai peruskoulun
yläasteella valinnaisaineena sen mukaan kuin paikallisessa opetus
suunnitelmassa esitetään.

Lukion opetussuunnitelmassa ei tietotekniikkaa mainita erillisenä
oppiaineena, kurssina eikä aihekokonaisuutena eikä tietotekniikan
taidoille ole erikseen asetettu tavoitteita. Lukion opintoihin kuuluu
kuitenkin valinnaisia soveltavia kursseja, jotka voi suorittaa joko
omassa tai jossain muussa oppilaitoksessa. Näihin voi kuulua myös
tietotekniikan opintoja. Lukiossa tietotekniikkaa käytetään
työvälineenä eri aineiden opiskelussa samalla tavalla kuin perus
koulussa.


Ammatillinen koulutus

Ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelman perusteiden mukaan
teknologia pitää ottaa eri näkökulmista huomioon kaikissa opinnoissa
niin oppisisältönä kuin työvälineenäkin. Tietotekniikka on yhteisissä
opinnoissa kaikille opiskelijoille valinnainen aine, jota voi
suorittaa 1-4 opintoviikkoa. Myös ammatillisen aikuiskoulutuksen
tutkinnoissa on tietotekniikka valinnaisena aineena.

Yhteiset opinnot koskevat vain peruskoulupohjalta tulevia
opiskelijoita. Lukiopohjalta tulevia varten ei ole erikseen
määritettyjä yhteisiä opintoja. Yhteisten opintojen tavoitteet
liitetään kaikkiin ala- tai tutkintokohtaisiin opetussuunnitelman
perusteisiin. Näin ollen myös tietotekniikan opetuksen painotukset
määräytyvät alan tai tutkinnon mukaan. Yleisenä tavoitteena on tuntea
ja osata käyttää oman alan laitteistoja, ohjelmistoja ja
tietovarantoja sekä ymmärtää tietokoneen perustoiminnot.

Opistoasteella ja ammatillisella korkea-asteella on tietotekniikan
opintoja valittavana 1-5 opintoviikkoa. Opetussuunnitelman
perusteiden laatiminen on vasta käynnistymässä, joten tavoitteita ei
ole vielä määritetty.


Korkeakoulut

Opetussuunnitelmien kehittäminen on korkeakoulujen vastuulla.
Käynnissä olevat arviointiprosessit ovat selvästi aktivoineet
korkeakouluja tässä työssä. Arvioinnit ovat olleet pohjana
tutkintojen ja koulutusohjelmien kehittämiselle. Kuudella
koulutusalalla on jo siirrytty uuteen, kaksiportaiseen tutkintojärjes
telmään. Vielä kuluvana vuonna on tarkoitus saada uudet tutkinto
asetukset voimaan kuudella tai seitsemällä alalla, minkä jälkeen 90
prosenttia uusista opiskelijoista on uuden tutkintojärjestelmän
piirissä. Tutkintojen uudistaminen koskee niin tutkintojen rakennetta
kuin sisältöäkin. Tavoitteena on opintojen tehostaminen ja
tutkimuksen laadun parantaminen.

Voimassa olevissa opetusministeriön ja korkeakoulujen välisissä tulos
sopimuksissa on jo päätetty, että korkeakoulut järjestävät
säännöllisesti opetuksen arvioinnin, jossa myös opiskelijat ovat
mukana.



3.2 Koulutuksen arviointi

Tulosjohtaminen ja arviointi ovat koulutusjärjestelmän keskeisiä
ohjauskeinoja. Jotta koulutuspoliittisiin tavoitteisiin voitaisiin
päästä, on tärkeää, että käytettävissä ovat riittävä tietopohja sekä
tiedonkeruun ja -välityksen tarvitsemat tietoliikenneyhteydet.
Työtapojen muuttuessa tietoyhteiskunnan tavoitteiden myötä myös tieto-
ja viestintätekniikka on sisällytettävä arviointiperusteisiin.


Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus

Opetushallitus on käynnistänyt koulutuksen arviointityön, jossa
luodaan arviointilinjoja, kehitetään arviointimenetelmiä ja
-mittareita, tuotetaan arviointijulkaisuja ja konsultaatio- ja
koulutuspalveluita sekä tehdään räätälöityjä arviointeja.

Vuonna 1994 luotiin koulutuksen arviointilinjoja ja määritettiin
lähivuosien arvioinnin painoalueet. Näitä ovat mm. eri koulu- ja
oppilaitosmuotojen itsearviointi, koulutusjärjestelmän ja -verkoston
toimivuus, opetussuunnitelmat ja kokeilut. Mittavassa lukion
arvioinnissa kiinnitettiin huomiota mm. matemaattis-
luonnontieteellisten aineiden opetukseen.

Vuonna 1995 arviointi painottuu koulutuksen saavutettavuuteen ja tasa-
arvoon sekä koulutuksen valinnaisuuteen.Yhtenä arviointikohteena ovat
yläasteen ja lukion valinnaisten aineiden ja aihekokonaisuuksien
tarjonta. Muita arviointikohteita ovat erityisopetus ja metsäalan
koulutus.


Korkeakoulut

Korkeakoulujen arviointi on lähtenyt liikkeelle tieteenalakohtaisista
kokonaisarvioinneista, joita Suomen Akatemia jatkaa. Korkeakouluista
on tehty Oulun yliopiston ja Jyväskylän yliopiston
kokonaisarvioinnit. Parhaillaan ovat käynnissä Lapin yliopiston,
Vaasan yliopiston ja Sibelius-Akatemian arvioinnit. Lisäksi
Taideteollinen korkeakoulu on mukana EU:n arvioinnissa. Tampereen
yliopistossa erityisenä arviointikohteena on opetuksen laatu. Eräät
korkeakoulut ovat luoneet oman arviointijärjestelmänsä.

Valtakunnallisista koulutusalakohtaisista arvioinneista laajimpia
ovat humanistisen, luonnontieteellisen ja kasvatustieteellisen
koulutusalan arvioinnit. Tähän ryhmään voidaan lukea myös
kokonaisselvitys, joka koskee koko peruskoulun jälkeistä kaupallisen
alan koulutusta.

Laajin korkeakouluja koskeva arviointi on OECD:n koko Suomen koulutus
politiikkaa koskeva arviointi, joka valmistui marraskuussa 1994.
Arvioinnissa olivat mukana myös ammattikorkeakoulut.

Kaikissa edellä mainituissa arvioinneissa on opetuksen laatu nostettu
yhdeksi kiireisimmistä kehittämiskohteista.



3.3 Uudet oppimistavat ja opetusmenetelmät

Nykyinen oppimiskäsitys korostaa oppijan vastuuta omasta
oppimisestaan ja hänen aktiivista rooliaan tiedonhankkijana. Opettaja
muuttuu kirjatiedon jakajasta opiskelijaa ohjaavaksi tutoriksi.
Kouluyhteisö kehittyy toiminta- ja oppimiskeskukseksi. Kirjastoissa
ja tietopalveluissa sähköinen tiedonvälitys ja digitaaliset
tietotuotteet tulevat yhä useammin perinteisten palvelujen rinnalle
yhdenvertaisiksi tiedon lähteiksi.

Tietotekniikan kehityksen myötä ovat tulleet mahdollisiksi
uudenlaiset opetusjärjestelyt ja joustava työnjako korkeakoulujen ja
oppilaitosten kesken. Koulutusyksiköt voivat sopia keskenään
yhteisestä etäopetuksesta, joka tavoittaa eri puolilla maata olevat
opiskelijat. Tämä mahdollistaa oppilaitosten erikoistumisen samalla
kun opetustarjonta monipuolistuu ja päällekkäisestä opetuksesta
aiheutuvia kustannuksia voidaan vähentää. Paikallisesti voidaan
keskittyä opiskelijoiden ohjaukseen ja oppimisprosessin tukemiseen.
Mahdollisuus opiskella ajasta ja paikasta riippumatta on tärkeää myös
työelämässä oleville.

Maassamme on jo tehty tai on parhaillaan käynnissä useita suppeahkoja
kokeiluja verkostomaisista koulutusjärjestelyistä. Useita tällaisia
hankkeita on toteutettu EU:n telematiikkaohjelman puitteissa. Uusien
oppimismenetelmien ja niitä tukevan uuden tekniikan laajamittainen
käyttöönotto edellyttää kuitenkin, että niiden kehittäminen ja
soveltaminen tulee osaksi korkeakoulujen ja oppilaitosten normaalia
toimintaa. Vastuu opetuksen ja opetusmenetelmien kehittämisestä on
korkeakouluilla ja oppilaitoksilla.

   Koulutuksen kaikilla tasoilla pitää lisätä
   mahdollisuuksia yksilölliseen opiskeluun. Oppimateriaali-
   ja tietopalveluja kehitetään ja etä- ja monimuoto-
   opetusta lisätään. Koulutusjärjestelmän verkottumista
   edistetään ja luodaan avoimia oppimisympäristöjä tukemaan
   muutosta kertakoulutuksesta jatkuvaan oppimiseen.
   
   1   Etä- ja monimuoto-opiskelu tunnustetaan
       tasavertaiseksi muiden opiskelumuotojen rinnalla.
       Opinto- ja koulutustuen määräytymisperusteita
       muutetaan siten, etteivät opiskelumuoto tai opiskelu
       järjestelyt estä tuen saamista.
   
   2   Etä- ja monimuoto-opetus tunnustetaan tasavertaiseksi
       tavaksi opettaa. Opettajien palkkaus- ja
       työaikajärjestelyjä koskevia sopimuksia ja säännöksiä
       muutetaan. Etä- ja monimuoto-opetuksen suunnittelun,
       toteutuksen ja ohjauksen korvausperusteet
       selkeytetään ja suhteutetaan etä- ja monimuoto-
       opetuksen työnkuvaan ja työmäärään.
   
   3   Etä- ja monimuoto-opetuksen asiantuntijakoulutusta
       lisätään sekä alan erityistuntijoille että koko
       koulutusjärjestelmän piirissä opetustehtävissä
       toimiville.
   
   4   Korkeakoulut tekevät suunnitelman opetuksen uudelleen
       järjestelyistä ja arvion niiden aiheuttamista
       koulutustarpeista tiedekunnissa ja laitoksissa.
       Erityisesti opettajankoulutusyksiköillä on keskeinen
       tehtävä opetuksen pedagogisessa kehittämisessä myös
       tietotekniikan soveltamisen osalta.
   
   5   Korkeakoulujen palvelulaitosten, kuten atk-keskusten
       ja kirjastojen, tehtävät suunnitellaan ja sovitetaan
       siten, että ne parhaalla mahdollisella tavalla
       tukevat opetuksen, opiskelun ja tutkimuksen uusia
       tietotekniikan hyödyntämiseen pohjautuvia menetelmiä.
   
   6   Opetuksen kehittäminen, nykyaikaisten
       opetusmenetelmien ja oppimateriaalien käyttö sekä
       tietotekniikan soveltaminen ovat opetuksen
       laatutavoitteita, joista sovitaan opetusministeriön
       ja korkeakoulujen sekä opetusministeriön ja
       opetushallituksen välisissä koulutuksen tulos
       sopimuksissa.
   
   7   Opetusministeriö tukee kehitys- ja tutkimushankkeita,
       joissa sovelletaan tietotekniikkaa koulutukseen.
       Kokeilujen tulokset kootaan ja hyvien ratkaisumallien
       ja sovelluksien käyttöönottoa edistetään.




4. TIETOYHTEISKUNTATAIDOT KAIKILLE

4.1 Perustaidot jo koulussa

Tietoyhteiskunnalle on tyypillistä, että tietoa on saatavilla monien
medioiden välityksellä. Käynnissä oleva viestintävälineiden
digitalisoituminen on johtamassa siihen, että eri mediat,
kirjankustannus, lehdistö, elokuva, radio, TV, tietotekniikka, ovat
sulautumassa yhteen. On syntymässä uusi viestintäkulttuuri, jossa
ihmisiltä vaaditaan perinteiseen luku- ja kirjoitustaitoon verrattuna
uudenlaista, kulttuurista luku- ja kirjoitustaitoa, tiedon
välityksen, käsittelyn, ymmärtämisen ja tulkinnan taitoa. Yhteis
kunnan teknistymisen myötä myös matemaattis-luonnontieteellisen
perussivistyksen merkitys kasvaa.

   Yleissivistävän koulun tulee antaa jokaiselle tytölle ja
   pojalle tietoyhteiskunnan edellyttämät ja jatko-
   opinnoissa tarvittavat monipuoliset tiedonhankinnan,
   tiedonhallinnan ja viestinnän perustaidot.
   
   8   Peruskoulun tulee huolehtia siitä, että jokainen
       koululainen oppii itsenäisesti hankkimaan tietoa eri
       lähteistä, hallitsemaan ja käsittelemään tietoa sekä
       käyttämään sitä analyyttisesti ja kriittisesti.
   
   9   Peruskoulun tehtävä on antaa jokaiselle
       tietotekniikan perustaidot. Erityisesti tyttöjä
       kannustetaan tietotekniikan käytössä.
   
   10  Lisätään tietotekniikan käyttöä työvälineenä
       yleissivistävässä ja ammatillisessa koulutuksessa
       uusien opetussuunnitelmien perusteiden mukaisesti.
       Tietotekniikkaa ei opeteta erillisenä oppianeena,
       vaan se liittyy muihin oppiaineisiin eheyttävänä
       aihekokonaisuutena.
   
   11  Kuntien tulee huolehtia siitä, että koululla on
       näiden taitojen opettamiseen tarvittavat laitteet ja
       verkkoyhteydet. Täydennyskoulutuksella varmistetaan,
       että opettajilla on riittävät taidot ja että kunnissa
       on tarvittava tukihenkilöstö.
   
   12  Koulutyössä tulee perehtyä eri medioiden
       ominaispiirteisiin ja mahdollisuuksiin sekä
       harjoitella viestintää erilaisissa vuorovaikutus
       tilanteissa. Erityistä huomiota tulee kiinnittää
       äidinkielen ja vieraiden kielten taitoihin.
       Kieliaineiden ja muiden aineiden yhteistyötä ja
       yhteisopetusta lisäämällä monipuolistetaan oppilaiden
       mahdollisuuksia oppia kansainvälistä vuorovaikutusta
       ja viestintää.
   
   13  Harkitaan matematiikan muuttamista pakolliseksi
       aineeksi ylioppilastutkinnossa.
   
   14  Opetushallinto seuraa ja arvioi uusien
       opetussuunnitelmien käyttöönottoa myös siltä
       kannalta, kuinka hyvin ne vastaavat tietoyhteiskunnan
       vaatimuksia ja miten kouluissa opetetaan
       tietoyhteiskunnan perustaitoja.
   
   15  Ammatilliset oppilaitokset ja korkeakoulut
       huolehtivat siitä, että ne opiskelijoiden
       perustaidot, joita tietoyhteiskunta vaatii,
       kehittyvät tekniikan kehityksen mukana.



4.2 Aikuisten tietoyhteiskuntataidot

Aikuisille on koulutusjärjestelmään kuuluvan tutkintoon johtavan
koulutuksen ja työpaikan järjestämän tai rahoittaman henkilöstö
koulutuksen lisäksi tarjolla runsaasti omaehtoista, pääosin omalla
rahalla ja omana aikana tapahtuvaa koulutusta. Sitä tarjoavat mm.
kansalais- ja työväenopistot ja sitä annetaan myös avoimena
korkeakouluopetuksena. Näiden lisäksi työttömille järjestetään
työhallinnon tilaamaa työllisyyspoliittista koulutusta. Nämä
koulutuskanavat tarjoavat hyvät mahdollisuudet mm. tietotekniikan
opettamiseen aikuisille.

   Parannetaan aikuisten mahdollisuuksia omaksua
   tiedonhankinnan, tiedonhallinnan, viestinnän ja
   tietotekniikan perustaidot sekä jatkuvasti syventää
   niitä.
   
   16  Aikuisoppilaitoksissa ja omaehtoisessa koulutuksessa
       lisätään tietoyhteiskuntataitoihin liittyvää
       koulutustarjontaa ja erityisesti tietotekniikan
       opetusta. Koulujen ja oppilaitosten tiloja ja
       laitteita käytetään myös tehokkaasti hyväksi
       aikuisten koulutuksessa.
   
   17  Aikuisoppilaitoksissa, kansalais- ja
       työväenopistoissa sekä avoimessa
       korkeakouluopetuksessa lisätään monimuotoisten opetus
       menetelmien ja oppimateriaalien käyttöä ja opastetaan
       opiskelijoita käyttämään tietotekniikkaa oppimisen
       apuna.
   
   18  Kirjastojen ja tietopalvelujen edellytyksiä palvella
       kansalaisia tiedonhankinnassa parannetaan. Kehitetään
       kirjastoja avoimen tietoverkon solmukohtina. Tuetaan
       kirjastoja tietoverkkojen ja sähköisten
       tietotuotteiden käyttäjäopastuksessa.
   
   19  Valtakunnallisia tiedotuskanavia, kuten Yleisradiota
       käyttäen, tehdään tietotekniikkaa, sen sovelluksia ja
       mahdollisuuksia tunnetuksi ja kannustetaan
       tietotekniikan oppimiseen.
   
   20  Opetusministeriö selvittää mahdollisuudet
       koulutustarjonnan tuomiseksi kotitalouksien
       ulottuville radion ja television välityksellä yhdessä
       yleisradio- ja kaapelitelevisioyhtiöiden kanssa.



4.3 Opettajat keskeisessä asemassa

Tietotekniikan tuleminen työvälineeksi ja sen alakohtaisten
sovellusten hallinta edellyttävät kaikilta opettajilta uudenlaisia
taitoja. Kaikkien aineiden opettajien tulee osata hyödyntää tieto
tekniikkaa ja ottaa tietoyhteiskunnan vaatimukset huomioon omassa
opetuksessaan.

   Opettajien perus- ja täydennyskoulutuksen edellytyksiä ja
   sisältöä kehitetään vastaamaan tietoyhteiskunnan
   vaatimuksia. Opettajia pitää kouluttaa monimuoto-
   opetuksessa tarvittavien välineiden käyttöön ja niihin
   soveltuvien oppimateriaalien muokkaamiseen ja
   kehittämiseen. Opettajilla tulee olla valmius oman alansa
   tiedon ja sen välitysmuotojen hallintaan.
   
   21  Opettajien peruskoulutuksen sisältöä, muotoa ja
       käytäntöä uudistetaan. Monimuoto-opetusta
       sisällytetään opettajankoulutuksen opetus
       suunnitelmiin. Opetusharjoittelu toteutetaan niin,
       että myös tietotekniikan taidot harjaantuvat.
   
   22  Opettajien täydennyskoulutusta kehitetään ja
       suunnataan erityisesti monimuoto-opetuksen ja
       itseohjautuvan oppimisen työmuotoja huomioon
       ottavaksi. Erityisen kiireesti on varmistettava
       opettajankouluttajien riittävä täydennyskoulutus ja
       soveltuvan oppimateriaalin saatavuus.
   
   23  Huolehditaan siitä, että opettajankoulutusta
       järjestävissä ainelaitoksissa,
       opettajankoulutuslaitoksissa ja harjoittelukouluissa
       on ajanmukainen ja riittävä tietotekniikkavarustus.
       Tästä aiheutuu myös uudenlaisia tilatarpeita.




4.4 Tarvitaan uusia ammatillisia valmiuksia

Tietoyhteiskunnassa tietoon sekä sen hankintaan ja hallintaan
liittyvät taidot ovat yhä olennaisempi osa ammattitaitoa alasta
riippumatta. Perustaitojen lisäksi tarvitaan erityisten, ammatin
harjoittamisen kannalta keskeisten työmenetelmien ja -välineiden
hallintaa. Yksilön näkökulmasta tietotekninen osaaminen korostuu
varsinkin työllistymistä parantavana tekijänä.

Tieto- ja viestintätekniikka kehittyy niin nopeasti, että niihin
liittyvillä laitteita, ohjelmia, palveluja ja tietoaineistoja
tuottavan tietoteollisuuden aloilla vaaditaan jatkuvaa tietojen ja
taitojen ajan tasalla pysyttämistä. Tekniikka kehittyy yhä nopeammin
ja sen kehittäminen ja soveltaminen on kansainvälistä kilpajuoksua.
Teollisuuden ja elinkeinoelämän pitää kyetä jatkuvasti tuottamaan
uusia kilpailukykyisiä tuotteita ja palveluita. Samalla on
pitkäjänteisesti huolehdittava koulutuksen ja tutkimuksen laadusta.
    
Eräillä aloilla työvoiman tarpeen kasvu on ollut niin nopeaa, että on
ollut vaikea ottaa sitä riittävästi huomioon koulutuksen määrää
suunniteltaessa.


Yleiset ammatilliset taidot

   Ammatillisen koulutuksen pitää antaa sellaiset
   tietoyhteiskuntataidot, että ne vastaavat verkottuvan ja
   jatkuvasti muuttuvan ja kansainvälistyvän työelämän
   vaatimuksia.
   
   24  Kaikilla aloilla vahvistetaan tiedonhankinnan,
       tiedonhallinnan, viestinnän ja tietotekniikan
       perustaitoja ja annetaan ammatissa vaadittavat
       erityistaidot.
   
   25  Ammatillisen koulutuksen ja korkeakoulujen opintojen
       sisältöä ja työmuotoja kehitetään jatkuvasti siten,
       että koulutus pysyy ammattitaitovaatimusten tasalla
       ja pystyy ennakoimaan tulevaa kehitystä.
   
   26  Huolehditaan siitä, että jatko- ja
       täydennyskoulutusta on tarjolla ja että sen sisältö
       vastaa ammattikuvien kehitystä.


Kirjasto- ja tietopalvelualan koulutus

Kirjasto- ja tietopalvelualan opetusta annetaan Suomessa kolmessa yli
opistossa. Lisäksi informaatikkoja koulutetaan täydennyskoulutuksen
avulla. Koulutus pyrkii antamaan monipuoliset taidot tietohuollon eri
tehtäviin.

Alan ammatillinen opisto- ja korkea-asteen koulutus on viime vuosina
supistunut olennaisesti, koska sekä oppilaitoksien että
opiskelijoiden määrää on vähennetty. Samaan aikaan on tiedon merkitys
yhteiskunnassa korostunut, tiedon määrä kasvanut ja tietotekniikka
kehittynyt nopeasti.

   Kirjastojen ja tietopalvelujen uudenlainen rooli
   tietoyhteiskunnassa otetaan lähtökohdaksi näiden alojen
   koulutuksen kehittämisessä.
   
   27  Varmistetaan, että kirjasto- ja tietopalvelualan
       perus- ja täydennyskoulutus sekä ammatillisessa
       koulutuksessa että korkeakouluissa on riittävä ja
       että sen sisältö vastaa alan muuttuvia vaatimuksia.
       Keskeisiä ovat erityisesti tietotekniikan taidot ja
       pedagogiset taidot.


Tietoteollisuuden edellyttämät ammatilliset taidot
Suomen tietoteollisuus on erittäin hyvin menestyvä ja kasvava
teollisuudenala. Sillä on tällä hetkellä pula ammattitaitoisesta
työvoimasta; tulevaisuudessa alan ammattilaisia tarvitaan yhä
enemmän. On erittäin tärkeää, että Suomen menestys tällä alalla
taataan. Koulutus tai sen puute ei saa olla Suomen tietoteollisuuden
kehityksen esteenä. Korkeakoulujen ja ammatillisen koulutuksen
vastuun sekä yritysten koulutusvastuun välinen raja on samalla
selkiytettävä.

   Tietoteollisuuden kehittämistä tukevan perus- ja
   täydennyskoulutuksen riittävyydestä, tasosta ja laadusta
   on huolehdittava. Kansallisena tavoitteena on, että
   tietoteollisuuden eri alojen ammatillinen osaaminen
   Suomessa on kansainvälistä huippua.
   
   28  Tietoteollisuuden eri ammateissa toimivien osaamista
       kehitetään vastaamaan muuttuvien ammattikuvien
       edellyttämää monialaisuutta. Tietoteollisuuden eri
       alojen yhteistyötä lisätään tukemalla yhteis
       työprojekteja, ja koulutusta kehitetään liittämällä
       perusopintoihin jaksoja lähialojen opinto
       kokonaisuuksista.
   
   29  Lisätään peruskoulutuksen aloituspaikkoja ja
       täydennyskoulutusta tietoteollisuuden kasvavilla ja
       uusilla aloilla. Tähän tarvitaan sekä lisäresursseja
       että voimavarojen siirtämistä näille aloille
       sellaisilta aloilta, joilla työvoiman tarve vähenee.
   
   30  Luodaan multimedian ja muiden digitaalisten medioiden
       osaamiskeskuksia ja lisätään alan kehittymistä
       tukevaa koulutusta.


Koulutusorganisaatioiden ja yritysten yhteistyö
Peruskoulutuksen tehtävä on antaa opiskelijalle strategisia
perustaitoja, samalla kun se antaa työelämässä tarvittavia
perustaitoja. Peruskoulutusjakson pituuden johdosta koulutuksen
rakenteeseen ja sisältöön tehtävät muutokset vaikuttavat varsin
hitaasti. Koulutusjärjestelmä ei näin voi reagoida talouden
suhdanneheilahdusten tahdissa, eikä se olisi mielekästäkään. Nopea
tahtisiin muutoksiin on vastattava yhä enemmän täydennyskoulutuksen
avulla.

Jotta koulutusjärjestelmä vastaisi työelämän tarpeisiin, on tärkeää,
että peruskoulutuksen suuntaaminen pohjautuu pitkän aikavälin
koulutustarpeiden syvälliseen ymmärrykseen. Tarvitaan nykyistä
kiinteämmät yhteydet koulutusjärjestelmän ja työelämän välille.

Myös EU:ssa on toistuvasti kiinnitetty huomiota elinkeinoelämän ja
koulutuksen välisen yhteistyön kehittämiseen. Suomalaiset yritykset
ja oppilaitokset ovatkin osallistuneet aktiivisesti tämän alueen EU-
ohjelmiin. Vaikka Suomessa tilanne onkin parempi kuin useissa muissa
Euroopan maissa, on syytä yhä vielä tehostaa EU:n tarjoamien
mahdollisuuksien, kuten LEONARDO-ohjelman, hyödyntämistä.

   Lisätään koulutusorganisaatioiden, opetushallinnon ja
   yritysmaailman välistä vuorovaikutusta. Näin voidaan
   paremmin ennakoida koulutustarpeiden muutoksia ja
   parantaa molemminpuolista tiedonkulkua.
   
   31  Opetussuunnitelmia ja opiskelumuotoja muutetaan
       opiskelun ja työn vuorottelua tukeviksi. Korkea
       koulujen hallintoelimiin valitaan myös elinkeino
       elämän edustajia.
   
   32  Tuetaan erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten
       tarvitsemaa koulutusta kehittämällä niiden tarpeisiin
       soveltuvia koulutusratkaisuja ja palveluja. Luodaan
       uusia pienten ja keskisuurten yritysten ja
       koulutusorganisaatioiden yhteistyömuotoja, joiden
       avulla voidaan yhdessä tunnistaa ja ratkaista
       yritysten osaamiseen liittyviä ongelmia erityisesti
       tietotekniikan soveltamisen alueella.
   
   33  Osallistutaan aktiivisesti kansainväliseen
       yhteistyöhön koulutusjärjestelyissä, erityisesti
       elinkeinoelämän ja koulutuksen yhteistyömuotojen
       kehittämisessä ja tutkijankoulutuksessa.




5. TUTKIMUS, TIETOKONEET JA TIETOVERKOT


Tietotekniset välineet ovat elintärkeitä korkeatasoiselle
tutkimustyölle ja tuotekehitykselle. Nykyisin jokseenkin kaikilla
tieteenaloilla tietotekniikka on tutkimusprosessin olennainen osa.

Tutkimusta palveleva tietotekniikka käsittää erilaiset tutkimuksessa
käytettävät tietokoneet ja oheislaitteet, maailmanlaajuisen
tietoverkon sekä niitä hyödyntävät ohjelmistot. Tieteellinen laskenta
tarkoittaa tehokkaiden tietokoneiden käyttöä tutkimuksessa ja
tuotekehityksessä, erityisesti erilaisten ilmiöiden numeerista
simulointia sekä siihen liittyvää visualisointia ja animaatiota.
Tieteelliseen laskentaan käytettävien koneiden laskentatehon
ilmiömäinen kasvu on synnyttänyt uuden, laskennallisen tieteen, joka
ylittää perinteiset tieteenalojen rajat. Symboliseen
tietojenkäsittelyyn käytettävät laitteet ovat mullistaneet mm.
kieleen ja ihmisen muihin henkisiin toimintoihin kohdistuvan
tutkimuksen.

Tieteelliset tietokannat ja -arkistot mahdollistavat
tutkimusaineistojen ja -tulosten nopean päivityksen ja jakelun.
Niistä on nopeasti tullut korvaamattomia monen tieteenalan
tutkimuksessa, kuten mikrobiologiassa ja ympäristötieteissä.

Tutkimuksessa käytettävät tietokoneet voidaan hahmottaa pyramidina,
jonka jalustan muodostavat henkilökohtaiset mikrotietokoneet ja
työasemat. Pyramidin keskikerroksessa ovat monen käyttäjän
hyödyntämät palvelinkoneet. Sen huipussa ovat vaativimpaan laskentaan
tarkoitetut supertietokoneet.

Samanlainen kolmijako voidaan nähdä myös tietoverkoissa. Toiminnan
kivijalka ovat laitosten ja laboratorioiden lähiverkot. Niistä
rakentuvat kampus- ja kaupunkiverkot, jotka puolestaan liittyvät
yhteen valtakunnallisen runkoverkon kautta. Neljäs taso ovat
valtakunnallisten verkkojen muodostamat maailmanlaajuiset
tietoverkot, kuten Internet.

Korkeakoulujen atk-menot ovat nykyisin noin 300 miljoonaa markkaa
vuodessa, josta laitehankintoihin ja ylläpitoon käytetään yli 200
miljoonaa. Näitä menoja on vaikea eritellä eri käyttötarkoituksiin,
mutta tutkimuksen osuus on selvästi suurin. Tietoliikenteen
aiheuttamat menot kasvavat, sillä korkeakouluverkkojen rakentaminen
tai nopeuttaminen ja niiden ylläpito sekä ulkoiset yhteydet vievät
yhä enemmän rahaa. Toisaalta hyvät tietoliikenneyhteydet ovat entistä
tärkeämpiä tieteen ja tutkimuksen kannalta. Esimerkiksi tieteellisten
kirjastojen toiminta tukeutuu jo suuressa määrin tietoverkkojen
kautta tapahtuvaan tiedonhakuun.

Nopea laajakaistaverkko on välttämätön koko tiedeyhteisölle. Vain sen
avulla Suomen korkeakoululaitoksen todellinen integroituminen ja
lisääntyvä yhteistyö voi toteutua niin kansainvälisesti kuin
kansallisestikin.

Tehokkaasti käytettävät laitteet antavat mahdollisuuden käsitellä yhä
vaikeampia tutkimusongelmia ja mallintaa yhä monimutkaisempia
kokonaisuuksia. Nopeat verkkoyhteydet, kuvan ja äänen siirto,
massiiviset tiedosto- ja arkistopalvelimet sekä suurta
laskentakapasiteettia tarvitsevan multimedian käyttö vähentävät
tiedon saatavuuden rajoituksia: tutkimuksen luovuus ja innovatii
visuus sekä tutkijan mielikuvitus korostuvat. Tieto on sormenpäissä -
tutkijan kyky hahmottaa laajoja ja monimutkaisia kokonaisuuksia ja
hyödyntää informaatiota ratkaisee tutkimuksen onnistumisen.



5.1 Tiedettä ja tutkimusta palveleva tietotekniikka

Tietotekniikan mahdollistamat työvälineet ja verkostomaiset työtavat
ovat mullistaneet sekä perustutkimusta että soveltavaa tutkimusta.
Tietotekniikka on monipuolistanut tutkimusmenetelmiä, parantanut
olennaisesti tutkijoiden kansainvälisiä koulutusmahdollisuuksia,
lisännyt tutkijoiden käytössä olevia tietopalveluja ja tehostanut
tutkimustulosten saattamista tutkijoiden käyttöön. Nopeat
tietoliikenneverkot mahdollistavat myös laitteiden etäkäytön.

Seuraavassa on muutama esimerkki tietotekniikan soveltamismahdolli
suuksista eri tutkimusaloilla.

Tietokonelingvistiikka on esimerkki monitieteisestä tutkimuksesta,
jossa suomalaiset ovat menestyneet kielitiedettä ja tietotekniikkaa
yhdistämällä. Helsingin yliopistossa on kehitetty yleispäteviä
malleja ja työasemapohjaisia menetelmiä, joiden avulla on mahdollista
analysoida automaattisesti erikielisiä tekstejä. Suomessa on
analysoitu mm. englantia, ruotsia, saksaa ja suomea, ja maallamme on
alan tutkimuksen johtava asema.

Lääketieteessä kuvankäsittely ja visualisointi ovat nopeasti
kehittyviä tekniikoita, joita voidaan soveltaa myös tietoverkkoa
käyttäen. Esimerkiksi tietokonetomografialla voidaan laskennallisin
menetelmin saada tarkka kolmiulotteinen kuva piilossa olevasta
kohteesta, kutenkasvaimesta tai elimestä, ja tutkia sitä verkon
kautta toisella paikkakunnalla.


   Tietotekniikan soveltamisessa Suomen korkeakoulujen ja
   tieteellisen tutkimuksen tavoitteena on olla
   kansainvälisessä kärjessä.
   
   34  Korkeatasoisen tutkimuksen tietotekniset edellytykset
       turvataan pitkäjänteisin julkisin rahoitusohjelmin
       panostamalla määrätietoisesti koko tietotekniikan
       pyramidin tasapainoiseen käyttöön ja kehittämiseen.
       Investoidaan kaikille tasoille: tutkijoiden
       työasemiin, palvelinkoneisiin ja supertietokoneisiin,
       paikallisverkkoihin sekä huippunopeisiin kansallisiin
       ja kansainvälisiin runkoyhteyksiin.
   
   35  Lähivuosina panostetaan erityisesti
       laajakaistaverkkoja käyttävien, koulutusta,
       tutkimusta ja teollisuutta palvelevien sovellusten
       kehittämiseen ja kokeilemiseen.



5.2 Suurteholaskenta

Tietokoneiden yleistyminen ja niiden laskentatehon kasvu on
tehostanut tietotekniikan käyttöä tutkimuksessa. Tämä muutos alkoi
uuden, laskennallisen tieteentekotavan syntyessä. Monimutkaisten
ilmiöiden ja järjestelmien realistinen numeerinen simulointi avaa
aivan uusia mahdollisuuksia esimerkiksi luonnontieteellisessä ja
teknisessä tutkimuksessa, tuotekehityksessä, ilmasto- ja sää
mallinnuksessa, biotieteissä ja ympäristön seurannassa.

Vuonna 1994 tehty päätös supertietokoneen uusimisesta merkitsi
suurteholaskennan osalta asteittaista siirtymistä
rinnakkaislaskentaan, jossa huipputeho saavutetaan kytkemällä suuri
joukko prosessoreita toimimaan yhdessä. Tämä tarjoaa mahdollisuudet
konejärjestelmien skaalautumiseen, ja samoista prosessoreista voidaan
koota eri tarkoituksiin soveltuvia yhdistelmiä.

   Tieteellisen laskennan edellytysten turvaamiseksi,
   varmistetaan erityisesti suurteholaskennan riittävä
   kapasiteetti.
   
   36  Suomi osallistuu aktiivisesti suurteholaskennan ja
       tutkimuksessa käytettävien laajakaistaverkkojen
       kansainvälisiin ohjelmiin, erityisesti Pohjoismaiden
       ja Euroopan unionin High-Performance Computing and
       Networking (HPCN) -ohjelmiin.
   
   37  Suurteholaskennan resurssit varmistetaan
       pitkäjänteisin ohjelmin, jotka turvaavat erityisesti
       rinnakkaislaskennan jatkuvan kehittämisen.
       Huippukapasiteetin tavoitteena tule olla 1 teraflop
       (biljoona laskutoimitusta) sekunnissa vuosikymmenen
       lopussa. Vuonna 1994 suomalaisten tutkijoiden
       käytössä oleva huippukapasiteetti oli noin sadasosa
       tästä.


6. TUTKIMUS JA TIETOYHTEISKUNTA

Monien alojen perustutkimuksella on merkittävä rooli
tietoyhteiskunnan kehittymisessä. Tuotekehitystä ja teollisuutta
palveleva soveltava tutkimuskin nojaa pitkäjännitteisen
perustutkimuksen saavutuksiin.

Korkeakoulujen tutkimuspanosta, samoin kuin koulutusta, tulee
suunnata uusille kehittyville aloille. Teknisissä tieteissä tarvitaan
lisäresursseja tietoteollisuutta ja erityisesti sähkö- ja
elektroniikkateollisuutta tukevilla aloilla.

Tietotekniikka on tätä nykyä kaiken tuotekehityksen ja sen pohjana
olevan tutkimuksen apuväline. Tietotekniikalla on yhä suurempi osuus
myös muiden kuin tietoteollisuuden alan tuotteiden ja palveluiden
kehittämisessä.



6.1 Tutkimus, tuotekehitys ja tietoteollisuus

Tiedon automaattisen käsittelyn välineiden ja menetelmien sekä tele-
ja viestintätekniikan teollisuus on voimakkaasti kasvava ala, ja
sillä on suuri vientipotentiaali. Tietotekniikkaan, viestintään ja
tietosisältöjen tuotantoon liittyvien toimialojen muodostama
tietoteollisuus ja siihen liittyvä tuotekehitys on tulevaisuudessa
yhä tärkeämpi elinkeino myös Suomessa.

Tietoteollisuudelle tuovat lisäarvoa tiedonhallinnan ja jäsentämisen
työkalut ja menetelmät. Tietoverkoissa, tiedostopalvelimissa ja
-arkistoissa, kuten myös monenlaisilla organisaatioilla on paljon
sähköisessä muodossa olevaa tietoa, mutta tietomassoja ei voida
täysimittaisesti hyödyntää, koska ne eivät ole riittävän
jäsentyneitä. Yhteiskunnan, talouselämän ja tekniikan tarvitseman ja
tuottaman tietoaineiston jäsentämisestä, tiivistämisestä,
abstrahoimisesta ja indeksoinnista tulee keskeinen tutkimuskohde.
Niiden monitieteiseen selvittämiseen on panostettava mm. viestintä-,
informaatio-, kieli- ja tietojenkäsittelytieteiden tutkimuksessa.
     
Tulevaisuuden tietoteollisuudessa kieliteknologia eli luonnollisten
kielten automaattinen käsittely tulee yhä tärkeämmäksi. Suomalainen
tietoyhteiskunta tarvitsee panostusta suomen kielen automaattisen
käsittelyn kehittämiseen. Tämä on välttämätöntä oman kulttuurin
vaalimisen kannalta, muuten erityisesti englannin kielen yliote
saattaa tietotekniikan sovelluksissa tulla liian vahvaksi. Uusia
verkkopohjaisia palveluja tulee voida hyödyntää myös kotimaisilla
kielillä.

   Koko elinkeinoelämän kilpailukyvyn ylläpitämiseksi ja
   parantamiseksi edistetään tuotekehitystä tukevaa
   tutkimusta. Lisätään ohjelmistotekniikan tutkimusta
   erityisesti teollisuuden kehittymistä tukevilla alueilla.
   
   38  Tutkimus- ja kehitysrahoitusta suunnataan
       pitkäjännitteisesti ohjelmisto- ja tietotuotteiden
       teollisuuden kehittämisen tueksi.
   
   39  Vahvistetaan Suomen asiantuntija-asemaa kielten
       automaattisessa analyysissa ja panostetaan sen
       tutkimukseen ja tuotekehitykseen.
   
   40  Lisätään yritysten ja tiedeyhteisön vuorovaikutusta,
       erityisesti lyhyen ja pitkän aikavälin
       tutkimustarpeiden selvittämiseksi ja yhteisten
       tutkimus- ja kehittämishankkeiden toteuttamiseksi.
   
   41  Korkeakoulut ja tutkimuslaitokset osallistuvat
       täysipainoisesti Euroopan unionin
       teknologiaohjelmiin, ennen kaikkea suomalaisen
       teollisuuden tarvitsemien tutkimustulosten saannin
       varmistamiseksi.



6.2 Koulutuksen tutkimus

Tietotekniikan käyttöönotolla koulutuksessa pyritään paitsi
opettamaan sen käyttöä työvälineenä myös kehittämään sellaisia
työskentely- ja opetuskäytäntöjä, jotka edistävät oppimista. Suomessa
on tietokoneavusteista opetusta tutkittu jonkin verran, samoin
asennoitumista esimerkiksi tietokoneen käyttöön opetuksessa sekä
sitä, miten tietotekniikkaa voi soveltaa eri aineissa. Hyvin vähän on
kuitenkin tutkimusta siitä, millaiset oppimateriaalit edistävät
oppimista.

   Pedagogista tutkimusta tulee suunnata itseohjautuvaan
   oppimiseen, oppimisprosessiin, tekniikan mahdollistamiin
   uusiin viestintätapoihin ja kulttuurien väliseen
   kommunkaatioon.
   
   42  Opetus- ja työmuotojen kehittämiseksi lisätään ja
       tuetaan tutkimusta, joka kohdistuu tietotekniikan
       pedagogisiin ja sosiaalisiin vaikutuksiin sekä
       ihmisen ja koneen vuorovaikutukseen. Pedagogisen
       tutkimuksen painopistealueita ovat mediat ja
       oppiminen sekä eri medioiden rooli opetuksessa.




6.3 Tietoyhteiskunta tutkimuskohteena

Tietoyhteiskunnan kehittymisellä, verkottumisella ja tietotekniikan
soveltamisella on laajakantoisia taloudellisia, yhteiskunnallisia,
sosiaalisia ja kulttuurisia vaikutuksia, joiden tutkimus on vielä
vähäistä. Tavoiteltavien muutosten toteutumisen edellytyksiäkään ei
aina tunneta.

Verkostomaisesti toimivassa yhteiskunnassa on monia alueita, joista
on saatavissa vain vähän tai ei lainkaan tutkimustietoa. Niitä ovat
esimerkiksi viestintä- ja toimintatavat, käytänteet ja rutiinit
tekniikan käyttämisessä yksilötasolla, ajattelutavan ja tehtäväkuvien
muutos, muutoksen hallinta, tietoverkossa toimimisen etiikka ja
ilmiöiden virtuaalistuminen.

   Tieteellistä tutkimusta suunnataan tietoyhteiskunnan
   vaikutuksien arviointiin yhteiskunnan eri osa-alueilla ja
   samalla tuetaan muutosta verkostotaloudeksi.
   
   43  Lisätään tietoyhteiskunnan tutkimusta jotta
       saataisiin näkemys tietoyhteiskunnan taloudellisista,
       yhteiskunnallisista, sosiaalisista ja kulttuurisista
       vaikutuksista.
   
   44  Tutkitaan tietoyhteiskunnan kehittymisen
       mahdollisuuksia. Käynnistetään monitieteinen
       sivistyksen tulevaisuudentutkimuksen,
       tietoyhteiskunnan, tietoverkkojen ja tiedonsaannin
       tutkimuksen ohjelma.
   
   45  Lisätään tietoyhteiskunnan ja verkostotalouden
       toimintatapoihin liittyvää tutkimusta.



7. TIETOTUOTTEIDEN JA PALVELUJEN KEHITTäMINEN

Kansalliset tietovarannot muodostuvat varsin monenlaisista
aineistoista, kuten kirjoista, päivä- ja aikakauslehdistä,
tilastoista, patenteista, yhteiskunnan perusrekistereistä,
kuvakokoelmista, karttapohjista ja julkaisemattomista tieto
aineistoista. Tiedon tuottajia on valtava määrä, kaupallisista
kustantajista yrityksiin, hallintoon, yhteisöihin ja
yksityishenkilöihin. Kukin taho toimii kuitenkin eri ehdoin ja
tavoittein.

Keskeisiä tietohuollon organisaatioita ovat kirjastot, tietopalvelut,
arkistot ja eräin osin museot. Yhteiskunnan laajoja tiedonvälitys
järjestelmiä ovat koulutus, tutkimus, joukkotiedotus ja muu
primaariviestintä. Nämä kaikki voivat olla tiedon tuottajia,
välittäjiä ja käyttäjiä. Erityisesti sähköisen tiedonvälityksen
kehittyessä hämärtyvät eri roolien rajat. Tiedon tuottamisen,
välittämisen ja hankkimisen vaihtoehdot lisääntyvät ja
organisaatioiden roolit muuttuvat. Esimerkkinä tällaisesta uuden
tyyppisestä kirjastotoiminnasta on Helsingin kaupunginkirjaston
Kirjakaapeli.

Tieto- ja viestintätekniikan käyttö muuttaa julkaisu- ja
kustannustoiminnan tuotanto-, muokkaus- ja jakelutapoja. Sähköisen
kustantamisen perusedellytyksenä on teknisten kysymysten
ratkaiseminen, mutta tietosisällöt ja niiden esitysmuodot muodostavat
paljon monitahoisemman haasteen. Kaupallisten kustantajien toimintaa
ohjaa vapaa kilpailu, mutta kaupallistakin toimintaa voidaan
haluttaessa suunnata erilaisin yhteiskunnan tukitoimin.

Kansallisen tietohuoltomme leimallisia piirteitä ovat Suomen kieli-
ja talousalueen pienuus, mistä seuraa suomalaisten tietotuotteiden
markkina-alueen pienuus. Aineistojen hyödyntämistä hidastavat myös
teknisten ratkaisujen yhteensopivuuden erityisvaatimukset sekä
riippuvuus ulkomailla tuotetusta tiedosta ja maailmanlaajuisista
verkoista.

Ulkomailla tuotetun tiedon merkitys on keskeinen erityisesti
korkeamman opetuksen, tutkimuksen ja tuotekehityksen kannalta.



7.1 Kansalliset tietovarannot ja tietohuolto uusien haasteiden edessä

Tietohuollossa tieto- ja viestintätekniikan kehitys mahdollistaa
yhteydet maailmanlaajuisiin tietoverkkoihin sekä viitetietojen ja
alkuperäisaineiston käyttömahdollisuuden sähköisessä muodossa
tietoverkkojen välityksellä. Puhutaan virtuaalikirjastosta, joka on
maailmanlaajuinen sähköinen kirjasto, "Global Electronic Library".
Tietotekniikka mahdollistaa myös julkaisujen lukijakohtaisen
räätälöinnin ja tilauspohjalta tapahtuvan kustantamisen ja
tuottamisen.

Verkkojen tietovarantojen kasvaessa muodostuu ongelmaksi olennaisen
tiedon löytyminen. Tarvitaan helppokäyttöisiä tiedonhakuvälineitä.
Joitakin välineitä on kehitetty, esimerkiksi World Wide Web (WWW) ja
Wide Area Information Server (WAIS), mutta ne ovat vasta ensiaskeleet
suuntaan, johon tulisi edetä. Verkkoon on myös luotava kansallisia
hakemistoja tiedon valtatien voimavaroista. Eri palvelut on
yhdistettävä verkossa siten, että ei tarvita erillisiä toimintatapoja
eri tarkoituksia varten. Tähän tähtää myös EU:n tutkimuksen neljännen
puiteohjelman telematiikkaohjelma.

Sähköisen kirjaston luominen edellyttää myös verkkojen välityksellä
tarjottavan tiedon nopeata lisäämistä. Tämä voi yhtäältä tapahtua
lisäämällä sähköistä julkaisemista, toisaalta siirtämällä paperille
painettua aineistoa digitaaliseen muotoon. Teknisten ja
taloudellisten ongelmien lisäksi on ratkaistava juridiset, ennen
kaikkea tekijänoikeuteen liittyvät kysymykset sekä luotava menetelmät
tietoverkoissa tarjolla olevien julkaisujen autenttisuuden
varmistamiseksi ja sähköisen maksutavan toteuttamiseksi. Lisäksi on
huolehdittava, että myös uusimuotoinen, kansallisen kulttuuriperinnön
kannalta keskeinen tietoaineisto säilyy ja on jälkipolvien
käytettävissä.

Tieteellisten artikkelien julkaisemista sähköisessä muodossa on mm.
rajoittanut sähköisten julkaisujen tieteellisen arviointijärjestelmän
puuttuminen. Arviointikäytännön vakiintuessa tulee korkeakouluilla
olemaan merkittävä rooli sähköisessä muodossa olevien tieteellisten
julkaisujen tuottajina ja välittäjinä.

Julkishallinnon sisältötuotteita ja palveluita kehitettäessä tiedon
julkisuus ei ole erityinen ongelma, sillä sen tuottama tieto on vain
harvoin salaista. Teknisen kehityksen myötä julkinen valta voi
edistää tietoyhteiskuntaa asettamalla julkiset tietovarannot
verkkojen kautta käyttöön. Keskeiseksi kysymykseksi nousee tällöin
kustannusten jakaminen.

Kustannusvastuut on selvitettävä digitaalisessa muodossa julkaistavan
ja välitettävän tiedon lisääntyessä. Kansalaisyhteiskunnan
periaatteena voidaan pitää, että julkisin varoin ylläpidetään
perusvalmiudet, luodaan ja kehitetään aineistokokoelmat ja
tietojärjestelmät. Laajoille käyttäjäryhmille tarkoitettujen
standardoitujen peruspalvelujen tulee olla maksuttomia. Tutkimuksessa
ja koulutuksessa tarvittavan tiedon on oltava käytettävissä
kohtuullisin kustannuksin. Erillisiä kustannuksia edellyttävien
yksilöllisten palveluiden kustannuksiin tulee palvelun käyttäjän
osallistua.

Uuden aineiston tuottaminen tapahtuu jo pääosin digitaalisesti, mutta
vain pieni osa siitä on toistaiseksi loppukäyttäjän käytettävissä
sähköisessä muodossa. Teknisesti uusi aineisto on suhteellisen
helppoa siirtää saataville sähköisessä muodossa.

Sähköistä tiedonvälitystä voidaan edistää myös muuttamalla paperi
tallenteista aineistoa digitaaliseen muotoon. Paperitallenteiden
digitoiminen on paitsi tekninen ja tekijänoikeudellinen, erityisesti
taloudellinen kysymys. Sen suuruusluokkaa kuvaa se, että Suomessa
tähän mennessä julkaistun aineiston muuttaminen kokonaisuudessaan
digitaaliseen muotoon maksaisi arviolta 1,7 miljardia markkaa. Yhden
vuoden aikana Suomessa julkaistun aineiston digitointi maksaisi 35
miljoonaa markkaa.

Digitaalisessa muodossa olevan arkistoaineiston määrä kasvaa
nopeasti: yksistään valtion keskushallinnolla on 150 gigatavua
(miljardia tavua) pysyvästi säilytettävää digitaalista aineistoa, ja
volyymi kasva 10 prosenttia vuodessa. Digitaalisen aineiston
säilyvyyteen liittyy suuria riskejä, joiden vuoksi atk-tallenteita ei
toistaiseksi voi säilyvyydeltään rinnastaa paperi- ja mikrofilmi
tallenteisiin.

   Varmistetaan, että kansallisella tietohuollolla on
   tarvittava tekniikka ja riittävät taidot toimia
   maailmanlaajuisen sähköisen kirjaston saumattomana osana.
   Luodaan kansalliset hakemistot verkkojen tieto
   resursseista sekä asetetaan sähköiset tietovarantomme
   vastavuoroisesti kansainväliseen käyttöön.
   Edistetään kansallisten tietovarantojen saattamista
   käyttöön uusin, tekniikan mahdollistamin keinoin.
   Sähköisessä muodossa julkaistavien tietotuotteiden
   tuotantoa, välittämistä ja käyttöä lisätään eri aloilla,
   erityisesti koulutuksessa, tutkimuksessa ja hallinnossa
   sekä näitä palvelevissa kirjastoissa, tietopalveluissa ja
   arkistoissa.
   
   46  Verkkojen kautta tarjolla olevan tiedon lisäämiseksi
       ja tiedon saatavuuden parantamiseksi edistetään
       digitaalista uustuotantoa.
   
   47  Lisätään tieteellistä julkaisemista tietoverkoissa.
       Tarkoitukseen soveltuvat hyvin esimerkiksi
       korkeakoulujen opinnäytetyöt, väitöskirjat,
       kongressiraportit ja tieteellisten seurain sarjat.
       Korkeakoulut tarkistavat tutkintosääntöjään tämän
       mahdollistamiseksi opinnäytteiden osalta.
   
   48  Kirjastojen, arkistojen ja museoiden
       aineistokokoelmien digitointia edistetään.
       Digitoinnissa edetään valikoiden, kriteereinä käytön
       määrä ja aineiston hauraus tai erityinen arvo sekä
       aineisto, joka ei aiheuta tekijänoikeudellisia
       ongelmia. Arkistojen ja museoiden on kuitenkin
       ensimmäiseksi rakennettava kokoelmatiedot sisältävät
       tietokannat ja saatettava ne tietoverkkojen
       välityksellä käyttöön kirjastojen tapaan.
   
   49  Keinoja sähköisessä muodossa olevan aineiston
       säilyttämiseksi on kehitettävä, sillä digitaalisten
       aineistojen arkistosäilytys vaatii erityistekniikkaa,
       joka perustuu jatkuvan konvertointivalmiuden
       ylläpitämiseen.
   
   50  Turvataan tieteellisten kirjastojen mahdollisuudet
       yhteistyössä hankkia ja välittää se tietoaineisto,
       jota Suomessa välttämättä tarvitaan koulutus- ja
       tutkimuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi.
       Edistetään yleisten kirjastojen toimintaa, jossa
       verkkoyhteyksien avulla tiedon välittämisen lisäksi
       myös tuotetaan tietoa.
   
   51  Tiedon jäsentämiseen kiinnitetään erityistä huomiota.
       Kirjasto- ja tietopalvelualan ammattilaisten tulee
       yhdessä tietotekniikan asiantuntijoiden kanssa
       kehittää välineitä tiedon löytämiseksi verkoissa
       tarjolla olevasta tietomassasta.




7.2 Kotimaisen tietotuotannon edellytyksiä parannettava

Kaupallisesti katsoen Suomi on pieni tietoteollisuuden
sisältötuotteiden - multimedian, sähköisten julkaisujen,
oppimateriaalin ja erikoisalojen tuotteiden - markkina-alue. Vaikka
sisällöllistä osaamista kyllä on, on puhtaasti kotimaiseen jakeluun
tarkoitettu tuotanto usein taloudellisesti kannattamatonta.

Koulutusala on kuitenkin kokonaisuutena suuri ja vaativa asiakas,
jonka luoma kysyntä voi lisätä kilpailua ja sillä tavalla voimistaa
kilpailukykyistä kotimaista tarjontaa. Laadukkailla
opetusmateriaaleilla ja viihteellisillä opetustuotteilla, ns.
edutainment-tuotteilla on markkinapotentiaalia myös koulutuskäytön
ulkopuolella, kodeissa, varhaiskasvatuksessa sekä kerho- ja vapaa-
ajan toiminnassa. Vahvoilla osaamisalueilla markkinat eivät rajoitu
kotimaahan.

Valtiovalta ja yritykset voivat tukea kilpailukykyisten digitaalisten
tietotuotteiden kehittämistä ja markkinoiden luomista. Tuotantoa
voidaan lisätä myös muilla rahoitusjärjestelyillä ja näin tukea uuden
osaamisen ja yritystoiminnan syntymistä tietotuotteiden alueella.

Tietoverkot mahdollistavat oppimateriaalien nopean ja joustavan
jakelun ja tuovat uusia muotoja myös materiaalien tuotantoon. Samalla
kun edistetään uutta tallennetekniikkaa hyödyntävien materiaalien,
kuten CD-tietolevyjen (CD-ROM) ja interaktiivisten CD-levyjen (CD-I)
käyttöönottoa, on kehitettävä tuotteita, joiden tuotannossa ja
jakelussa käytetään hyväksi tietoverkkojen mahdollisuuksia.

Julkishallinnon tuottaman tiedon tulee olla tietoteollisuuden
käytettävissä tietojen jatkojalostamiseksi ja tuotteistamiseksi. Myös
Euroopan unionin piirissä on asia nousemassa esiin. Jatkojalostukseen
luovutettavan tietoaineiston hintaa säätelee valtion
maksuperustelaki.
     
   Turvataan kotimaisten koulutusta ja tutkimusta
   palvelevien korkeatasoisten tietotuotteiden saatavuus ja
   kilpailukyky.
   
   52  Edistetään kansallisten tietovarantojen
       jatkojalostamista tietoteollisuuden tuotteiksi.
   
   53  Erityisesti koulutusta palvelevien, valittujen
       alueiden tietotuotteiden ja palveluiden kehittämistä
       tuetaan julkisin varoin.
   
   54  Tuetaan suomalaisen multimediatuotannon ja siihen
       liittyvän yritystoiminnan syntymistä ja kehittymistä
       tilaustöillä ja alihankintatoimeksiannoilla.
   
   55  Tuetaan oppimateriaalien ja muiden tietotuotteiden
       vuorovaikutteista kehittämistä, tuotantoa ja jakelua,
       myös kansainvälisenä yhteistyönä.
   
   56  Kehitetään kotimaisia käännös- ja soveltamis
       ratkaisuja, joilla helpotetaan ulkomaisten
       tietotuotteiden käyttöä. Varmistetaan, että Suomessa
       tehtävät tekniset ratkaisut ovat yhteensopivia
       kansainvälisten ratkaisujen kanssa.
   
   57  Kehitetään palveluja, joiden avulla helpotetaan
       sähköisiin tietotuotteisiin tutustumista ja niiden
       käyttöönottoa.




8. VERKOTTUMINEN



8.1 Kohti avointa tietoverkkoinfrastruktuuria

Koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkot toimivat kansallisessa ja
kansainvälisessä tietoverkkojen infrastruktuurissa. Kansallisen
koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategian tulee tukeutua
mahdollisimman avoimeen ja kattavaan yleiseen tietoverkkoon sekä
kaikkia osapuolia hyödyttävään tiedon ja palveluiden vaihtoon.
Perusrakenteiden tulee olla yhteiskunnan pitkäjänteisesti rahoittamat
siten, että julkisin varoin hankittu tietotekninen välineistö on
riittävä ja ajanmukainen. Koulutuksen ja tutkimuksen tietoteknistä
infrastruktuuria rakennettaessa seurataan kansainvälistä kehitystä ja
myös vaikutetaan siihen aktiivisesti.

Julkisella ja kaupallisella sektorilla on monia yhteisiä intressejä,
jotka on mahdollista nivoa yhteen. Kehittyvä kytkentätekniikka
mahdollistaa kaupallisen tietoliikenteen, kuten puhelinverkkojen,
viihdeteollisuuden, tiedonvälityksen ja yleisradiotoiminnan
saumattoman mutta valvotun, maksullisen liittymisen tietoverkkoihin.
Tässä vertaus tieverkkoon siltoineen ja autolauttoineen on varsin
osuva. Verkkojen sulautuminen yhteen on keskeinen tavoite, johon
tulee määrätietoisesti pyrkiä. Näin luodaan edellytykset kansalaisten
mahdollisuuksille liittyä laajakaistaiseen avoimeen tietoverkkoon,
sitä mukaa kuin kytkentätekniikka kehittyy.

Internet on erittäin nopeasti laajentunut ja edelleen laajeneva
maailmanlaajuinen avoin tietoverkko, johon on liittynyt suuri määrä
erityisesti korkeakouluja ja tutkimuslaitoksia, mutta viime aikoina
myös yrityksiä ja muita organisaatioita. Sitä käytetään hyvin
monipuolisesti viestintään ja tiedonvälitykseen. On luonnollista
kytkeä koulutusta ja tutkimusta palvelevat tietoverkot Internetiin,
jonka osana Suomen korkeakoulu- ja tutkimusverkko on jo pitkään
ollutkin.

   Kansallinen infrastruktuuri, suomalainen tiedon
   valtaväylä, kootaan moniportaisena mutta saumattomana
   järjestelmänä. Koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkon
   rakentamisessa osaksi maailmanlaajuista avointa
   tietoverkkoa pidetään lähtökohtana nykyistä Internetiä ja
   kehittyvien laajakaistaverkkojen ja palvelujen
   standardeja.
   
   58  Julkisrahoitteisten toimintojen ja palvelujen
       verkottumista nopeutetaan, esimerkiksi
       koululaitoksen, kirjastojen ja sairaalalaitoksen
       osalta.
   
   59  Yhteiskunnan verkottumista edistetään kehittämällä
       puhelin- ja kaapelitelevisioverkkojen yhteyksiä
       avoimeen tietoverkkoon. Verkkojen kytkemisen ja
       hyödyntämisen mahdollistavan tekniikan kehittämistä
       nopeutetaan. Näin luodaan edellytyksiä kotitalouksien
       nopealle integroimiselle kansalliseen tietoverkko
       infrastruktuuriin.
   
   60  Tietoverkon eri osien yhteentoimivuus turvataan. Jo
       pitkälle toteutetun korkeakoulujen tietoverkon,
       kehitteillä olevan koulujen tietoverkon ja
       kansalaisia palvelevan yleisen tietoverkon väliset
       yhteydet järjestetään mahdollisimman saumattomina
       palveluiden saatavuuden ja tavoitettavuuden
       turvaamiseksi.
   
   61  Koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkkojen ja
       kaupallisten verkko-operaattoreiden yhteistyötä
       edistetään. Kaupallisten palveluiden tarjonta
       koulutuksen ja tutkimuksen tietoverkossa
       mahdollistetaan. Julkinen sektori tekee kaupallisista
       intresseistä lähtevän toiminnan liittymisen verkkoon
       mahdollisimman helpoksi tukemalla sitä edistävän
       teknologian kehittämistä ja käyttöönottoa.
   
   62  Perustetaan yhteiskunnan verkkopalvelujen
       neuvontapisteitä tukemaan erityisesti kansalaisille
       suunnattujen tietoverkkopalvelujen kehittämistä ja
       käyttöä.




8.2 Tiedeyhteisön tietoverkot

Korkeakoulu- ja tiedeyhteisö on jo pitkään hyödyntänyt
tietoverkkoyhteyksiä. Korkeakoulu- ja tutkimusverkkotoiminta alkoi
FUNET-projektilla vuonna 1984. Nykymuotoinen FUNET-verkko syntyi
vuonna 1987. Sen jälkeen verkon kapasiteettitarve on yli
kaksinkertaistunut vuosittain. Viimeisin vaihe FUNET-toiminnassa on
verkon päivittäminen toimimaan uudella, laajakaistaisella ATM-
tekniikalla. Päivitys yli kymmenkertaistaa nykyisen siirtonopeuden 34
megabittiin (miljoonaan bittiin) sekunnissa. Sillä saavutetaan
kahdenlaista etua: toisaalta saadaan perinteiselle tietoliikenteelle
enemmän kapasiteettia ja toisaalta suuri nopeus mahdollistaa uudet
verkkosovellukset, kuten etäopetuksen ja multimedian siirtämisen.

ATM-päivityksestä aiheutuu vuosina 1994-1995 yhteensä noin 5
miljoonan markan investointikulut. Päivitys nostaa lisäksi
tietoliikennekuluja noin miljoonalla markalla vuodessa.

   Huolehditaan tutkimuksen tarvitsemien kansallisten ja
   kansainvälisten tietoliikenneyhteyksien jatkuvasta
   kehittämisestä.
   
   63  Nopeutetaan FUNETin runkoverkko ATM-tekniikalla jo
       vuoden 1995 aikana. Käytön lisääntyessä verkkoa
       nopeutetaan edelleen niin, että vuosikymmenen
       loppupuolella siirtonopeus on 155-620 megabittiä
       sekunnissa.
   
   64  Toimitaan aktiivisesti muiden Pohjoismaiden kanssa
       pohjoismaisten verkkoyhteyksien nopeuttamiseksi sekä
       kansainvälisten yhteyksien nopeuttamiseksi Keski-
       Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin samassa tahdissa
       kotimaisten verkkojen kehittämisen kanssa.
   
   65  Huolehditaan siitä, että korkeakouluilla on resurssit
       nopeuttaa omia paikallisverkkojaan.
   
   66  Seuraavan sukupolven siirtotekniikan kehittämiseksi
       ja hyödyntämiseksi toteutetaan korkeakoulujen
       välisenä yhteistyönä hankkeita, joissa kokeillaan
       gigabit-tasoisia (miljardi bittiä sekunnissa) siirto
       nopeuksia.




8.3 Kaikki koulut ja kirjastot avoimen tietoverkon piiriin

Koulut ja oppilaitokset eivät ole erillisiä saarekkeita, vaan niiden
tulee sulautua kunnan ja lähiympäristön arkipäivään ja
elinkeinoelämään. Yhä useammin kouluilla on myös kansainvälisiä
yhteyksiä. Hyvät tietoliikenneyhteydet mahdollistavat toiminnan
verkottumisen lähiympäristöön ja monipuoliset yhteydet ulkomaailmaan.

Hyvät tietoliikenneyhteydet on katsottava investoinniksi
oppilaitoksen tärkeimpään resurssiin, tietoon, ja oppilaitoksen
tärkeäksi kilpailutekijäksi. Verkkoratkaisun kustannusrakenteen tulee
rohkaista käyttämään sitä mahdollisimman monipuolisesti ja
tehokkaasti.

   Koko koulutusjärjestelmä saatetaan kiireesti tieto
   verkkojen palvelujen piiriin. Kaikille oppilaitoksille
   turvataan tietty palvelujen taso.
   Koulujen yhteyksiä eri asteiden ja alojen oppilaitoksiin
   sekä kuntaan ja elinkeinoelämään lisätään.
   Tietoverkkoratkaisut tehdään siten, että ne tukevat tätä
   kehitystä. Tekninen toteutus perustuu parhaiten
   alueelliseen verkottumiseen ja yhteistyöhön.
   
   67  Kaikki oppilaitokset varustetaan kiireesti
       tietoverkkoyhteyksillä. Valtakunnallisesti kehitetään
       sopivia ratkaisuja kouluverkon tietoliikenne
       yhteyksien luomiseksi. Tietoverkkoon liittymisessä
       suositaan saman ylläpitäjän tai alueen oppilaitosten
       liittymistä yhtenä ryppäänä. Tietoliikenneyhteyksissä
       käytetään kaupallisten teleoperaattoreiden ja
       järjestelmätoimittajien palveluja.
   
   68  Kaikissa oppilaitoksissa tulee olla opetukseen
       liittyvät kansalliset verkkoyhteydet ja
       kansainväliset Internet-yhteydet ilmaiseksi tarjolla
       opiskelijoille ja opettajille.
   
   69  Oppilaitokset tulee varustaa tietoliikenneyhteyksien
       ja verkkopalvelujen koulutuskäyttöön sopivilla
       tietotekniikkalaitteilla. Koulujen ja oppilaitosten
       tietotekniikkahankintoja tuetaan.
   
   70  Opetusministeriö perustaa kouluverkkoprojektin
       koordinoimaan valtakunnallisesti koulujen tietoverkon
       rakentamista.
   
   71  Parannetaan opetushallinnon, erityisesti
       paikallistason hallinnon tietopalveluja ja
       järjestetään koulutuksen ja tutkimuksen yhteydet
       opetushallinnon tietojärjestelmiin.
   
   72  Opetushallinnon ja eri oppilaitosten kesken
       järjestetään yhteinen tietoverkkopalvelu.


Kirjastot säilyvät erittäin tärkeässä roolissa takaamassa
kansalaisten oikeutta tietoon. Ne ovat keskeisessä asemassa tasa-
arvon turvaajina, tiedon saatavuuden varmistajina ja käyttäjien
opastajina niin laitteiden teknisessä käytössä kuin tiedonhaussakin.
Kansalaisilla tulee olla mahdollisuus päästä edullisesti käyttämään
tietoverkkopalveluja kirjastoissa.

   Koko kirjastolaitos saatetaan kiireesti tietoverkkojen
   palveluiden piiriin. Huolehditaan siitä, että sekä
   tieteellisissä että yleisissä kirjastoissa on riitttävät
   laitteet ja tietoliikenneyhteydet sekä tarpeellinen
   asiantuntemus. Erityistä huomiota kiinnitetään yleisten
   kirjastojen tietoverkkopalvelujen kehittämiseen ja
   kirjastojen kehittämiseen avoimen tietoverkon
   solmukohtina.
   
   73  Yleisten kirjastojen tietoverkkoyhteyksiä kehitetään,
       erityisesti tukemalla kirjastoja tarvittavan
       laitteiston hankkimisessa ja käyttäjien
       kouluttamisessa. Kunnallisten kirjastojen tieto
       verkkoja kehitetään yhteistyössä opetusministeriön
       kouluverkkoprojektin kanssa.
   
   74  Tiedot arkistojen ja museoiden tietovarannoista
       pyritään saamaan käyttöön tietoverkkojen kautta.




8.4 Digitalisoituvat yleisradio- ja kaapelitelevisioverkot

Yleisradio- ja kaapelitelevisioverkot ovat tällä hetkellä sähköisen
joukkoviestinnän valtaväyliä erityisesti koteihin. Yleisradioverkko
tavoittaa yli 99 prosenttia kotitalouksista, kaapelitelevisioverkko
yli kolmanneksen. Kaikissa näissä verkoissa lähetetään ohjelmia,
joilla on myös merkitystä koulutuksen kannalta. Televisioyhtiöillä on
lisäksi erikseen opetusohjelmatoimintaa radiossa ja televisiossa.

Yleisradioverkossa on mahdollista lähettää myös dataa. Data-tv:n
avulla voidaan esimerkiksi välittää tietokoneohjelmia sekä koulutus-
ja oppimateriaalia.

Myös yleisradio- ja kaapelitelevisioverkot digitalisoituvat: ensi
vaiheessa ääniradioverkot ja satelliitti- ja kaapeli-tv-verkot sekä
myöhemmin myös maanpäälliset tv-verkot. Digitalisoituminen merkitsee
kanavien lukumäärän lisääntymistä. Samalla jakelukustannukset kanavaa
kohti pienenevät. Erityisesti digitaalisessa radio- ja
televisiotoiminnassa tulevat mahdollisiksi mm. erilaiset koulutuksen
erikoiskanavat.

   Opetusministeriö pyrkii edistämään koulutusta palvelevien
   ohjelmien sekä koulutukseen liittyvien tietopalvelujen
   tarjoamista yleisradio- ja kaapelitelevisioverkkojen
   välityksellä suoraan koululaisille, opiskelijoille sekä
   kotitalouksien muodostamalle suurelle yleisölle.
   
   75  Selvitetään mahdollisuudet varata koulutuksen
       käyttöön osa digitalisoinnin mukanaan tuomista
       uusista radio- ja myöhemmin televisiokanavista.
   
   76  Varmistetaan opiskelijoiden mahdollisuudet
       opintosuorituksiin sähköisiä viestimiä hyödyntävässä
       avoimessa korkeakouluopetuksessa ja muussa
       omaehtoisessa opiskelussa.



9. TUKITOIMET



9.1 Standardointi

     Tietoverkkojen toimintaan ja turvallisuuteen liittyy monia
     asioita, jotka ovat tärkeitä paitsi liike-elämälle ja
     julkishallinnolle myös tutkijoille ja muille tiedon tuottajille
     ja käyttäjille. Tiedon alkuperän varmistaminen ja sisällön
     oikeellisuus ovat esimerkkejä tekniikan mukanaan tuomista tiedon
     luotettavuuteen liittyvistä uusista ongelmista. Standardointi on
     tietojärjestelmien ja -verkkojen yhteentoimivuuden kannalta
     avainkysymys. Avoin tietoverkko edellyttää standardoituja
     ratkaisuja, jotka ovat myös kansainvälisesti yhteensopivia.
   
   77 Koulutuksen ja tutkimuksen tietotekniikkaa ja
       -verkkoja kehitettäessä seurataan tarkoin
       kansainvälisten standardien kehittymistä ja valitaan
       ratkaisut siten, että ne palvelevat Suomen
       tietojärjestelmien ja verkkojen kokonaisuuden
       kehittämistä.



9.2 Lainsäädäntö


Tekijänoikeuskysymykset

Käytännöllisesti katsoen kaikkeen teksti-, kuva- ja ääniaineistoon
kohdistuu tekijänoikeus tai tekijänoikeutta lähellä oleva muu oikeus.
Tekijänoikeussuojan kohteena ovat muun muassa kirjalliset esitykset,
tekniset kaaviot ja piirustukset, paljon tietoja sisältävät luettelot
ja taulukot, valokuvat, video- ja äänitallenteet sekä radio- ja
televisiolähetykset. Tietotekniikan avulla voidaan luoda, tallentaa,
monistaa, siirtää, levittää ja esittää tekijänoikeudellisesti
suojattua aineistoa.

Digitaalitekniikka aiheuttaa tarpeita kehittää uusia
sopimuskäytäntöjä ja tekijänoikeutta valvovien järjestöjen
toimintoja. On todennäköistä, että se aiheuttaa tarpeita myös muuttaa
lainsäädäntöä ja järjestellä kansainvälisiä sopimuksia.

Ratkaistaviin asioihin kuuluvat muun muassa kysymys lupien saamisesta
olemassa olevan aineiston hyväksikäyttämiseen multimediatuotannossa
ja kysymys aineistovarastojen uusista käyttömahdollisuuksista
yleensä. Lisensiointijärjestelmiä on kehitettävä. On lisäksi
varmistettava, että aineistojen tuottajilla ja tekijöillä on
verkkoympäristöissä ja tallennejakelussa tehokas suoja, jotta
helposti kopioitavia tuotteita voidaan saattaa levitykseen.

Lainsäädännön ja sopimusten lisäksi tarvitaan todennäköisesti myös
teknisiä suojakeinoja, joilla tuotteiden kopiointia rajoitetaan,
tuotteita koodataan jakelun turvaamiseksi, ja tunnistus sekä hintojen
ja käyttöoikeusmaksujen laskutus varmistetaan.
   
   78  Euroopan unionin jäsenenä Suomi osallistuu
       aktiivisesti digitaalitekniikkaa koskevan
       yhteisölainsäädännön valmisteluun ja kansainväliseen
       yhteistyöhön, jossa selvitetään tarpeet laatia tai
       täydentää kansainvälisiä yleissopimuksia.
   
   79  Tarpeet uudistaa kansallista lainsäädäntöä
       selvitetään perusteellisesti. Ongelmat pyritään
       ratkaisemaan siten, että ratkaisut ovat yhteensopivia
       kansainvälisen kehityksen kanssa. Opetusministeriö on
       antanut asettamalleen tekijänoikeustoimikunnalle
       tehtäväksi selvittää lainsäädännön muutostarpeet
       vuoden 1995 aikana.


Vapaakappalelaki

Edellä luvussa 7.1 on todettu ongelmat, jotka liittyvät sähköisten
julkaisujen säilymiseen jälkipolville.
   
   80  Kansallisen kulttuuriperinnön kannalta keskeisen
       tietoaineiston säilyminen ja käytettävyys on
       turvattava tallennemuodosta riippumatta.
       Vapaakappalelakia on uudistettava siten, että
       sähköisessä muodossa julkaistu aineisto tulee lain
       piiriin.


Tietosuoja ja julkisuus

Tietosuojan kansainvälinen normisto on kehittymässä Euroopan
unionissa, jossa valmistellaan parhaillaan tietosuojadirektiiviä.
Koulutuksen ja tutkimuksen tietostrategian kannalta tietosuoja ja
julkisuuperiaate ovat kytköksissä toisiinsa.
   
   81  Koulutuksen ja tutkimuksen tietojärjestelmissä ja
       verkoissa pyritään mahdollisimman suureen avoimuuteen
       ja joustavuuteen samalla kun varmistetaan, että
       niissä tapahtuva yksilön oikeuksia sivuava tietojen
       käsittely kunnioittaa henkilötietojen suojaa.
   
   82  Koulutuksen ja tutkimuksen tietojärjestelmissä ja
       -verkoissa pyritään julkisyhteisöjen hallussa
       olevien, viranomaisten toimintaa koskevien ja
       kansalaisten asemaan vaikuttavien tietojen osalta
       mahdollisimman suureen julkisuuteen ja toimintojen
       läpinäkyvyyteen.




9.3 Digitaalijulkaisujen ja verkkopalveluiden verotus

Digitaalisten julkaisujen sekä koulutusta ja tutkimusta palvelevien
verkkopalvelujen yleistyessä niiden verotuskohtelu on otettava
tarkasteltavaksi.
   
   83  Kirjan arvonlisäverokohtelu tulee ulottaa sellaisiin
       digitaalisiin julkaisuihin, jotka ovat tuotteina ja
       käyttötavoiltaan kirjoihin verrattavia.
   
   84  Tuetaan pyrkimystä televeron asteittaiseen
       poistamiseen. Televeron poistumisesta koituva
       tulonmenetys korvautuu valtiolle teletoiminnasta
       riippuvan taloudellisen toiminnan lisääntymisenä ja
       telepalveluja hyödyntävän tuotanto- ja
       palvelusektorin kilpailukyvyn parantumisena.




9.4 Hinnoitteluperusteet

Julkisesti tuotettujen tietoverkkopalvelujen hinnoittelussa pitää
ottaa huomioon tietoa tarvitsevan toiminnan luonne. Pyrkimyksenä on
edistää tiedon ja palvelujen käyttöä. Osa palveluista voi perustua
kustannusvastaavuuteen, jossa se, joka käyttää palvelua, maksaa siitä
palvelun tuottajalle.
   
   85  Selvitetään ne alueet, joilla tietoverkkopalvelut
       tarjotaan maksutta julkisen palvelun periaatteen
       mukaisesti. Selvitetään muilla alueilla
       mahdollisuudet hintajoustoon ja määritellään ne
       alueet, joilla pääperiaatteena tulee olla täysi
       kustannusvastaavuus.




10. TOIMENPIDEOHJELMAN TOTEUTUS

Valtioneuvosto antoi suomalaisen tietoyhteiskunnan kehittämistä
koskevassa periaatekannanotossaan 18.1.1995 ministeriöille tehtäväksi
valmistella maaliskuun 1995 alkuun mennessä toimenpiteet asetettujen
tavoitteiden saavuttamiseksi.

Valtioneuvoston periaatekannanoton mukaisesti opetusministeriö on
valmistellut tämän asiakirjan yleistavoitteita toteuttavan toimen
pideohjelman vuosiksi 1995-1999. Toimenpideohjelma sisältää hank
keiden toteutusaikataulun, yhteistyöosapuolet ja hankkeiden rahoitus
suunnitelman. Yksityiskohtaiseen toimenpideohjelmaan sisältyvät
seuraavat alueet:

Opetussuunnitelmat ja arviointi

   Ammatillisen opisto- ja korkea-asteen sekä korkeakoulujen opetus
   suunnitelmien kehittämiseen liittyvät tietostrategian toimet sekä
   tietostrategian tavoitteiden toteutumisen arviointi kaikilla
   koulutuksen tasoilla.

Koulujen verkottaminen

   Suunnitelma koulujen ja oppilaitosten liittämisestä tietoverkkoihin.
   Suunnitelma sisältää arvion tietoteknisten laitteiden ja
   tietoverkkoyhteyksien tarpeesta. Opetusministeriö perustaa koulujen
   tietoverkon kehittämisprojektin.

Opettajien koulutus

   Suunnitelma opettajien peruskoulutuksen kehittämiseksi ja täydennys
   koulutuksen järjestämiseksi sekä opettajankoulutusyksiköiden tieto
   teknisen laitekannan parantamiseksi.

Tietoteollisuuden toimialojen perus- ja täydennyskoulutus

   Tietotekniikan, viestinnän, ohjelmisto- ja sovellustuotannon ja
   muiden tietoteollisuuteen liittyvien toimialojen perus- ja
   täydennyskoulutuksen toimenpideohjelma.

Kirjasto- ja tietopalvelualan verkot, henkilöstö ja yhteistyö

   Yleisten kirjastojen kehittämisohjelma. Kirjasto- ja
   tietopalvelualojen henkilöstön täydennyskoulutus. Kirjastojen,
   arkistojen ja museoiden yhteistyön tiivistäminen.

Tiedeyhteisön tietoverkot ja niiden sovellukset

   Laajakaista- ja muita verkkoja käyttävien koulutusta, tutkimusta ja
   teollisuutta palvelevien sovellusten kehittäminen ja siihen liittyvä
   kokeilutoiminta.

Korkeakoulu- ja tiedeyhteisön tietotekniikka

   Tutkimuksen ja korkeakouluopetuksen tarvitseman tietotekniikan
   tarpeet: määrä, rahoitus.

Tutkimusalueet

   Tietoyhteiskunnan kannalta keskeisten tutkimuskohteiden yksilöinti.

Tietovarannot ja tietotuotanto

   Kansallisten tietovarantojen digitointi. Tietotuotannon ja tiedon
   löytyvyyden edistäminen. Kansallisen aineiston säilyttäminen
   tallennemuodosta riippumatta. Kotimaisen sisältötuotannon tuki.
   Kulttuurin alueen sisältötuotanto.

Lainsäädäntö
   Tekijänoikeuskymykset ja vapaakappelaki.



TERMEJÄ


Tässä julkaisussa on käytetty seuraavia termejä.

* ATM, asynkroninen toimintamuoto (asynchronous transfer mode)
  Pakettivälitystä käyttävä verkkojärjestelmä, jossa voidaan siirtää
  ja kytkeä puhetta, dataa, kuvaa ja videota nopeammin ja
  luotettavammin kuin aikasemmilla menetelmillä. ATM-verkosta
  käytetään myös nimeä B-ISDN (Broadband Integrated Services Digital
  Network) tai "cell relay".

* avoin oppimisympäristö
  Katso monimuoto-opetus.

* CD-I (CD-ROM Interactive, Computer Disk - Interactive)
  Interaktiivinen CD-ROM. Sonyn ja Philipsin kehittämä
  interaktiivisen multimedian jakelustandardi. Erillinen laite, jota
  käytetään TV:n yhteydessä.

* CD-levyke, CD-ROM (Compact Disk Read-only Memory)
  Optinen muistilevy, johon voidaan tallentaa 680 megatavua dataa.
  Käytetään tekstin ja korkealaatuisen äänen, grafiikan ja videon
  tallentamiseen ja muihin suurivolyymisiin tietokantoihin.

* flops (floating-point operations per second)
  Liukulaskutoimitusta sekunnissa, mikropiirien kapsiteetin
  mittayksikkö.

* hypermedia
  Multimedia, johon liittyy assosiatiivisesti toimivia linkkejä.
  Tekniikan kehittyessä multi- ja hypermedian ja perinteisten
  medioiden välinen raja hämärtyy.

* hyperteksti
  Tietokoneella käsiteltävä tekstiobjekteista koostuva aineisto,
  jossa suoraan tekstistä tehdä asiayhteyksiin perustuvia
  viittauksia toiseen.

* interaktiivinen televisio, ITV
  Palvelu, jossa katsoja antaa televisio-ohjelmien kulkuun
  vaikuttavia komentoja tai ohjeita. Interaktiivisuus ei välttämättä
  vaadi kaksisuuntaista jakeluverkkoa, sillä katsoja voi lähettää
  ohjaus- tms. viestinsä televisio-ohjelman lähettäjälle esimerkiksi
  pienen erikoistietokoneen ja modeemin avulla puhelinverkon
  kautta.Interaktiivisuutta eli vuorovaikutteisuutta sinänsä
  sisältyy muihinkin järjestelmiin, esimerkiksi tekstitelevisioon.

* ISDN, digitaalinen monipalveluverkko (integrated services digital
  network)
  Monipalveluverkko, jossa tieto välitetään digitaalisina
  signaaleina.

* monimuoto-opetus, -opiskelu
  Tietylle kohderyhmälle suunnitelmalliseksi kokonaisuudeksi
  yhdistetty lähi- ja etäopetus sekä itseopiskelu, joihin liittyy
  ohjaus ja neuvonta. Monimuoto-opetuksessa käytetään tarvittaessa
  hyväksi sähköistä viestintätekniikkaa, telemaattisia palveluita ja
  tietotekniikkaa. Opetusta voivat järjestää useat koulutus-
  organisaatiot yhdessä. Monimuoto-opiskelua hyödynnettäessä
  puhutaan usein avoimista oppimisympäristöistä.

* multimedia
  Tietokoneella käsiteltävä tekstin, äänen ja kuvan muodostama
  aineisto. Esimerkiksi etäopetusympäristössä sitä voidaan käyttää
  vuorovaikutteisesti.

* sisältöteollisuus
  Katso tietoteollisuus.

* telematiikka
  Se osa tietotekniikkaa, joka sisältää yhtaikaa sekä teletekniikkaa
  että tietojenkäsittelytekniikkaa.

* teletekniikka, tietoliikennetekniikka
  Se osa tietotekniikkaa, johon kuuluvat tietoliikenteen välineet ja
  menetelmät sekä niiden käytön osaaminen.

* televerkko, tietoliikenneverkko
  Siirtoteiden ja solmujen yhdistelmä, joka muodostaa teleyhteyksiä
  kahden tai useamman käyttäjän välille tietoliikennettä varten.

* tietoaineisto
  Tiettyä tarkoitusta varten kerättyjen dokumenttien muodostama
  kokonaisuus.

* tietohuolto
  Organisoitu toiminta, jolla yhteisö huolehtii tarvitsemansa tiedon
  tuotannosta, hankinnasta, tallennuksesta ja käyttöönsaattamisesta.

* tietojenkäsittely
  Tietoihin kohdistuvan toimituksen, kuten yhdistelyn, valinnan,
  järjestämisen tai laskutoimituksen, tai tällaisten toimitusten
  sarjan suorittaminen haluttujen lopputulosten saamiseksi.

* tietoliikenne, teleliikenne, televiestintä
  Tiedonsiirtoon tai lähetykseen perustuva viestintä, jossa
  käytetään hyväksi sähkömagneettisia järjestelmiä. Tietoliikenteen
  muotoja ovat esim. puhelinliikenne, dataliikenne ja radioliikenne.

* tietopalvelu
  Tietohuollon osa, joka hankkii ja välittää tietoa sen
  tarvitsijoille sekä avustaa tiedonlähteiden käytössä.

* tietotekniikka
  Tiedon automaattisen käsittelyn ja siirron laitteet, ohjelmat ja
  menetelmät sekä niiden käytön osaaminen.

* tietoteollisuus
  Sähköisessä muodossa olevan tiedon ja tietoteknisten laitteiden,
  ohjelmien ja muiden tuotteiden valmistus, myynti ja välitys sekä
  näihin liittyvät palvelut. Tietoteollisuuden sisältöteollisuudella
  tarkoitetaan tietoverkoissa tai sähköisissä viestimissä
  tarjottavien tietojen, teosten, video-ohjelmien tai muiden
  esitysten tuottamista ja kokoamista.

* tietotuote
  Tietoteollisuuden sisältöihin liittyvä tuote, tietoverkoissa tai
  sähköisissä viestimissä tarjottavat tiedot, teokset, video-
  ohjelmat tai muut esitykset.

* tietoverkko
  Tietotekniikan ja tietoliikenteen laitteista, ohjelmista ja
  sovelluksista koostuva järjestelmä, joka tarjoaa käyttäjille
  tiedon siirto- tai käsittelypalveluja tietyllä alueella.

..................................................................
Ilkka Siissalo, M.Sc., development manager, FUNET network services
Center for Scientific Computing, PO.Box 405, FIN-02101 Espoo Finland
tel + 358 0 457 2877, mobile + 358 400 604553, fax + 358 0 4572302
siissalo@csc.fi








