Kunskapsstrategi för utbildning och forskning

Undervisningsministeriet

Helsingfors 1995

Detta strategidokument är tillgängligt via Internet URL-addressen

http://www.mined.fi/kunskapsstrategi.html

gopher://gopher.funet.fi/11/FUNET/kunskapsstrategi

INNEHÅLL
TILL UNDERVISNINGSMINISTERIET

Undervisningsministeriet tillsatte 13.9.1994 en sakkunniggrupp med uppgift att
förbereda en kunskapsstrategi för utbildningens och forskningens vidkommande.
Sakkunniggruppen förordnades att slutföra sitt arbete senast 31.1.1995.

Sakkunniggruppens uppgift var att:

  1. bedöma hur man genom att tillämpa informationsteknologi skulle kunna höja
     utbildningens och forskningens nivå samt främja konkurrenskraften och
     sysselsättningen på det nationella planet;

  2. bedöma behovet av och möjligheterna att ge medborgarna grundläggande
     färdigheter i hanteringen av information och informationsteknologi, och
     hur information kan göras lättare tillgänglig;

     bedöma behovet av superdatorkapacitet inom den vetenskapliga forskningen;

     utreda förutsättningarna för produktionen och bruket av nätverksbaserade
     multimediaprodukter i Finland;

     bedöma hur nätverken för utbildning och forskning bör vara uppbyggda och
     vilken deras ställning är i de nationella nätverken totalt sett, samt

  3. dra upp riktlinjer inför 2000-talet för en informations- och
     kunskapspolitik för utbildningens och forskningens behov.

Sakkunniggruppen har sammanträtt sex gånger.

Gruppens ordförande var avdelningschefen, överdirektör Markku Linna från
undervisningsministeriet. Viceordförande var konsultativa tjänstemannen Jukka
Liedes från undervisningsministeriet.

Ledamöterna i sakkunniggruppen var:

biblioteksdirektör Maija Berndtson, Helsingfors stadsbibliotek -
centralbibliotek för de allmänna biblioteken

generaldirektör Vilho Hirvi, utbildningsstyrelsen: från 1.1.1995 kanslichef,
undervisningsministeriet
professor Fred Karlsson, Helsingfors universitet
generaldirektör Juhani Kuusi, Teknologiska utvecklingscentralen (TEKES)
informationsservicechef Ritva Launo, Oy Alko Ab
forskningsdirektör Olli Martikainen, Telecom Finland Ab
industrirådet Martti Mäenpää, handels- och industriministeriet
Yrjö Neuvo, direktör, forskning och utveckling, Nokia Mobile Phones Ltd.
verkställande direktör Risto Nevalainen, Utvecklingscentret för
informationsteknologi (TIEKE) rf.
professor Risto Nieminen, CSC - Tieteellinen Laskenta Oy

Sakkunniggruppen inkallade konsultativa tjänstemannen Anu Lamberg från
trafikministeriet att delta i gruppens arbete.

Vid förfall för Vilho Hirvi ersattes han av överingenjör Ella Kiesi. Juhani
Kuusi ersattes av teknologichef Pauli Heikkilä, och Yrjö Neuvo ersattes av
forskningsingenjör Pekka Heinonen.

Sekreterare för sakkunniggruppen har varit överinspektör Helena Savolainen från
undervisningsministeriet och projektchef Anders Hagström från Tekniska
högskolan, samt överinspektör Annu Jylhä-Pyykönen och specialforskare Markku
Suvanen från undervisningsministeriet. Därtill har sakkunniggruppen biståtts av
specialplanerare Keijo Mäkelä från undervisningsministeriet.

Sakkunniggruppen har fått hjälp av en projektgrupp inom
undervisningsministeriet, med uppgift att bereda en strategi för användningen
av informationsteknologi i utbildningen, samt av delegationen för
informationsförsörjning.

Efter att ha fullgjort uppdraget inom utsatt tid överlämnar sakkunniggruppen
vördsamt detta dokument om kunskapsstrategi inom utbildningen och forskningen
till undervisningsministeriet.

Helsingfors den 31 januari 1995

Markku Linna

Maija Berndtson Olli Martikainen

Pauli Heikkilä Martti Mäenpää

Vilho Hirvi Yrjö Neuvo

Fred Karlsson Risto Nevalainen

Ritva Launo Risto Nieminen

Jukka Liedes

Helena Savolainen

Anders Hagström

RESUMÉ

Utbildning och forskning hör till de centrala faktorerna när det gäller att
utveckla Finland som informationssamhälle. Av medborgarna i
informationssamhället krävs god allmänbildning, mångsidig förmåga att handla
och att lösa problem samt den yrkeskunskap som det ständigt föränderliga och
alltmer nätverksbaserade arbetslivet förutsätter. Utbildning av hög klass och
en väl avvägd utveckling av både grundforskning och tillämpad forskning utgör
förutsättningar för uppkomsten av innovationer.

I informationssamhället är information en viktig resurs. Den tekniska
utvecklingen som gör det möjligt att producera och sprida information och
kunskap påverkar i väsentlig grad utbildningens och forskningens strukturer,
innehåll och metoder.

Undervisningsministeriet tillsatte den 13 september 1994 en sakkunniggrupp med
uppgift att bereda en kunskapsstrategi för utbildningen och forskningen.
Föreliggande strategidokument innehåller denna sakkunniggrupps synpunkter på
och förslag till hur utbildningens och forskningens nivå med hjälp av
informationsteknologi skall kunna förbättras, samt hur man främjar medborgarnas
möjligheter att erhålla och utnyttja information. Till denna strategi ansluter
sig ett detaljerat åtgärdsprogram.

Från engångsutbildning till livslång inlärning

De alltmer på nätverk baserade tillvägagångssätten och de ofta ändrade kraven
på olika slags kunnande kräver smidighet och anpassningsförmåga av
utbildningssystemet. Utbildningsförvaltningen och utbildningsorganisationerna
måste gå in för att främja anpassningen av utbildningssystemet till
nätverkssamhället, och för att skapa öppna inlärningsmiljöer till stöd för en
omställning från engångsutbildning till livslång inlärning. På alla
utbildningsnivåer bör möjligheterna till individuella studier ökas, och
studiemetoder, studiematerial och informationstjänster bör utvecklas som är
anpassade för detta.

För att de nya inlärningsmetoderna och informationsteknologin effektivt skall
kunna tas i bruk, bör de utvecklas och anpassas så att de ingår som en del av
den normala verksamheten i skolor, läroanstalter och högskolor.

Alla bör behärska informationssamhällets basfärdigheter

Det är den allmänbildande skolans uppgift är att förse varje flicka och pojke
med mångsidiga basfärdigheter som är en förutsättning för livet i
informationssamhället och för fortsatta studier: färdigheter att skaffa och
hantera information och kommunikationsfärdigheter. På samtliga
utbildningsnivåer bör man tillse att dessa färdigheter bibehålls och utvecklas.

Även vuxna bör ha möjlighet att tillägna sig baskunskaper som gäller uppsökande
och bearbetning av information, kommunikation, och grunderna inom
informationsteknologin, samt tillfällen att kontinuerligt fördjupa detta
kunnande.

Yrkesfärdigheterna i informationssamhället

Yrkesutbildningen bör ge färdigheter för informationssamhället, som motsvarar
de krav som det alltmer nätverksbaserade, föränderliga och allt
internationellare arbetslivet ställer. Utbildningsförvaltningen och
utbildningsorganisationerna bör tillsammans se till att grundutbildningen och
fortbildningen som tillgodoser informationsindustrins behov och utveckling är
tillräcklig, rätt inriktad och av hög kvalitet. En nationell målsättning bör
vara att yrkeskunskapen i Finland i informationsteknologi och telekommunikation
samt i branscherna som producerar information och informationstjänster skall
vara i internationell toppklass.

Yrkeskunnandet i de olika informationsbranscherna utvecklas så att det bättre
motsvarar de interdisciplinära krav som de föränderliga yrkesbilderna ställer.
I synnerhet grundutbildningen och fortbildningen för biblioteks- och
informationsserviceyrken bör anpassas till de förändringar som användandet av
informationsteknologi innebär.

Lärarna i nyckelställning

När det gäller att förverkliga principen om livslång inlärning kan betydelsen
av lärarnas yrkeskunskap inte överdrivas. Av lärarna krävs inte enbart god
kännedom om det egna specialområdet och förmåga att förmedla denna kunskap,
utan också förmåga att handleda eleverna i konsten att självständigt hitta och
använda information. I flerformsundervisningen skall lärarna kunna utnyttja
tillgängliga medier samt anpassa och utveckla lämpliga läromedel.
Förutsättningarna för lärarutbildningen bör förbättras för att motsvara dessa
krav och grundutbildningens och fortbildningens innehåll bör utvecklas.

Informationsprodukterna och -tjänsterna bör vidareutvecklas

Tillgången på högklassiga inhemska informationsprodukter för utbildning och
forskning bör tryggas, och likaså deras konkurrensförmåga. Inhemska
informationsresurser bör göras tillgängliga både hemma och utomlands med de
metoder som den nya tekniken möjliggör. Den finländska
informationsförsörjningens tekniska och kunskapsmässiga förutsättningar att
verka som en integrerad del av det globala elektroniska biblioteket skall
förbättras.

Produktionen av information i elektronisk form samt förmedlingen och bruket av
denna information skall ökas på olika sektorer, i synnerhet inom utbildningen,
i forskningen och förvaltningen samt i bibliotek, informationsserviceorgan och
arkiv. Inhemsk multimediaproduktion och uppkomsten och utvecklingen av
företagsverksamhet i denna bransch bör stödas genom beställningsarbeten och
underleveransuppdrag.

Forskningen i informationssamhället

Utvecklingen av informationsteknologi återverkar på forskningen över hela
fältet, från grundforskning till tillämpad forskning. Numera utnyttjar
praktiskt taget alla vetenskapsområden informationsteknologi som en väsentlig
del i forskningsprocessen. Utrustning som krävs för vetenskaplig
databehandling, bl.a. superdatorer, tillräckligt effektiva arbetsstationer och
snabb telekommunikation, är en väsentlig förutsättning för konkurrenskraftig
forskning.

När det gäller tillämpningen av informationsteknologi har Finlands högskolor
och den vetenskapliga forskningen ambitioner att vara med i den internationella
toppen. Detta sker bl.a. genom fullt deltagande i Europeiska unionens
informationsteknologiprogram, och ett mål är att Finland skall vara med bland
de första när det gäller att uppnå EU-målsättningarna gällande tillämpning av
informationsteknologi och telekommunikation.

Utvecklingen av informationssamhället samt utnyttjandet av
informationsteknologi och nätverk har långtgående ekonomiska, samhälleliga,
sociala och kulturella följdverkningar, och forskningen på dessa områden bör
utökas. I den pedagogiska forskningen är medierna och inlärningen samt
samverkan mellan människa och maskin centrala områdena.

Kommunikationsnäten för utbildning och forskning

Infrastrukturen för den nationella informations- och kommunikationstekniken,
den finländska informationsleden, byggs upp av många nivåer till ett integrerat
system. När det gäller uppbyggandet av ett kommunikationsnät för utbildning och
forskning som en del av de världsomspännande öppna kommunikationsnäten är
förebilden det nuvarande Internet och de standarder för bredbandsnät och
serviceformer som utvecklas.

Skolorna och läroanstalterna ses som en fast del av närmiljön. Skolornas
kontakter med andra läroanstalter samt med kommunerna och näringslivet ökas.
Kommunikationsnäten bör byggas upp så att de stödjer denna utveckling. Det
tekniska genomförandet bygger när det är som bäst på inkoppling i de regionala
näten och på regionalt samarbete.

Hela utbildningssystemet och biblioteksväsendet bör med det snaraste anslutas
till kommunikationsnäten. En bestämd servicenivå bör garanteras alla
läroanstalter. Både för de vetenskapliga och de allmänna bibliotekens del bör
tillses att tillräcklig teknisk utrustning och telekommunikationsmöjligheter
finns, samt att den sakkunskap som behövs finns tillgänglig. Speciell
uppmärksamhet bör fästas vid utvecklandet av kommunikationsnätstjänsterna vid
de allmänna biblioteken så att biblioteken utvecklas som noder i det öppna
kommunikationsnätet.

Stödåtgärder och allmänna förutsättningar

Genomförandet av kunskapsstrategin stöter på många juridiska och övriga
specialvillkor som måste beaktas. Det är fråga om upphovsrätt, standardisering
och datasekretess, och därtill frågeställningar om informationens offentlighet,
kostnader samt kommunikationsnätens säkerhet.

Informationssystemen och -näten för utbildning och forskning strävar till så
stor öppenhet och felixibilitet som möjligt, samtidigt som den databehandling
som berör individens rättigheterna respekterar skyddet av persondata.
Information som innehas av offentliga samfund, som ansluter sig till
myndigheternas verksamhet och som kan inverka på medborgarnas ställning, bör
vara så offentlig och informationsprocesserna så transparenta som möjligt.

Prissättningen av offentligt producerade informationstjänster i
kommunikationsnäten bör beakta vilket slag av verksamhet som behöver tillgång
till informationen. En generell målsättning är att användningen av kunskap och
tjänster skall öka. En utredning företas över på vilka områden
kommunikationsnätstjänsterna skall tillhandahållas gratis enligt principen för
offentliga tjänster. På övriga områden undersöks vilka möjligheterna är att få
till stånd en flexibilitet i prissättningen, och på vilka områden som det
enligt huvudregeln måste förekomma heltäckande kostnadsmotsvarighet.

1. INLEDNING

I de flesta industriländer pågår omfattande program som syftar till att
stimulera utvecklingen och ibruktagningen av informationsteknologi och
tillämpningarna av denna teknologi i samhällets olika funktioner. Snabb
telekommunikation och utvecklandet av informationsinfrastrukturen har i många
länder upptagits som nationella prioriteter. Informationsteknologin ses som ett
medel för att höja nivån på den nationella forskningen och teknologin, men
förväntas också vara banbrytare för genomgripande reformer inom bl.a.
undervisning, kultur, hälsovård, kommunikation, distansarbete och förvaltning.
Dynamisk och behärskad ibruktagning och vidareutveckling av
informationsteknologin ses allmänt taget som en central strategi på nationell
nivå.

I Finland pågår på detta område ett omfattande förberedelsearbete inom flera
förvaltningsområden. En av finansministeriet tillsatt arbetsgrupp har lagt upp
en informationsteknologisk strategi för utvecklingen av informationssamhället.
Trafikministeriet har slagit fast nationella utvecklingslinjer för
kommunikationsnätverken under de närmaste åren. Inom handels- och
industriministeriets förvaltningsområde har flera teknologiprojekt av stor
betydelse för informationssamhället satts igång, det kanske viktigaste av dessa
är ett multimediaprogram som bedrivs av Teknologiska utvecklingscentralen
TEKES.

Statsrådet godkände i sin aftonskola 18.1.1995 de principer som skall gälla för
utvecklingen av Finland som informationssamhälle. I detta principiella
ställningstagande ställer regeringen upp centrala målsättningar för
utvecklingen, ritar upp de viktigaste åtgärdsriktningarna samt ger
ministerierna i uppdrag att fram till början av mars 1995 göra upp planer för
hur linjedragningarna skall realiseras i verkligheten.

I enlighet med statsrådets principiella ställningstagande ansvarar
undervisningsministeriet inom sitt förvaltningsområde för förverkligandet av
följande målsättningar:

Utbildning

Det skall tillses att det på samtliga utbildningsnivåer, från grundskolan
uppåt, lärs ut de nödvändiga färdigheterna som gäller informationsteknologi,
informationshantering och kommunikation. Ett av de centrala utvecklingsområdena
när det gäller de nya färdigheterna är lärarutbildningen.

Utbildningen av yrkesfolk inom informationsteknologin och informationsbranschen
utvecklas så att den motsvarar de interdisciplinära krav som de föränderliga
yrkesbilderna ställer. Studerandena vid yrkesläroanstalter och högskolor skall
lära sig de färdigheter i informationsteknologi, informationshantering och
kommunikation som det föränderliga och alltmer nätverksbaserade arbetslivet
kräver.

Utbildningen i branschen ökas i högskolorna och yrkesläroanstalterna. Också
fortbildningen utvecklas så att den motsvarar den tekniska utvecklingen och
informationsindustrins behov.

Också vuxna bereds möjligheter att skaffa sig grundläggande kunskaper i
informationsteknologi, genom vidgat utbud av utbildning och kurser och genom
att bibliotekens tjänster utvecklas. Det får inte förekomma att människor
skjuts åt sidan i arbetslivet bara för att de saknar dessa basfärdigheter.

Hela utbildningssystemet skall med det snartaste kopplas till
kommunikationsnätverken och läroanstalternas möjligheter att utnyttja deras
nätverkstjänsterna skall tryggas. Möjligheterna till distansstudier och
flerformsstudier skall främjas på alla utbildningnivåer.

Forskning och utveckling

Den forskning som stärker industrin och servicenäringarna och som tryggar
produktutvecklingen i branschen bör ökas, dels genom omfattande
spjutspetsprojekt för utveckling av ny teknologi, dels genom nätverksprojekt
som ökar kunnandet i och exportförutsättningarna för små och medelstora
företag.

Det skall tillses att myndigheterna och näringslivet i samverkan på sina
respektive områden tryggar en tillräcklig, högklassig utvecklingsverksamhet
inom data- och kommunikationsteknologin och dess tillämpningar, samt
tillräckliga resurser för detta.

Aktivt deltagande i det internationella forsknings- och teknologisamarbetet
stimuleras.

Det skall tillses att de nationella och internationella
telekommunikationsförbindelserna som behövs för forsknings- och
utvecklingsarbetet kontinuerligt utvecklas, och att databehandlingskapaciteten
räcker till.

Stöd ges för forskningen som gäller de ekonomiska, sociala och kulturella
förutsättningarna för och verkningarna av informationssamhället.

I forskningen som gäller arbetslivet skall nyorganisationen av det på
informations- och telekommunikationsteknologi stödda arbetet påskyndas.
Resultaten av forskningen blir till nytta för företagen och organisationerna i
form av utvecklingsprogram för arbetsorganisationerna.

De nationella kunskapsresurserna

Utnyttjandet av de nationella kunskapsresurserna med nya tekniska metoder skall
främjas, likaså vidareförädlingen av dessa resurser till produkter inom
informationsindustrin.

Olika basregister samt statistik- och övriga informationsresurser utvecklas
till stöd för det samhälleliga beslutsfattandet och för att trygga att
demokratin fungerar. Utnyttjandet av dessa register i nya former skall främjas.

En utredning görs över arbetsfördelningen inom samhällets
informationsförsörjning, bestämningen av dess kostnader och
prissättningsgrunderna för information. De informationstjänster som gratis och
på enahanda grunder skall stå till allas förfogande definieras.

De allmänna biblioteken stöds som noder i de öppna kommunikationsnäten och hela
biblioteksväsendet ansluts med det snaraste till kommunikationsnäten.

Förutsättningar skapas för de vetenskapliga biblioteken att skaffa och
vidareförmedla sådan information som är absolut nödvändig i Finland för att de
för utbildnings- och forskningspolitiken uppställda målen skall kunna nås.

Kulturen

Informationssamhället inverkar i hög grad på människornas dagliga liv, deras
inbördes relationer, kommunikation samt kulturmiljön och kulturutbudet. I de
världsomspännande kommunikationsnätverken är Finland ett litet språk- och
kulturområde. Därför bör det tillses att det inom de viktigaste
informationskanalerna finns ett utbud av finländsk kultur - litteratur, musik,
scenkonst, bildkonst, konstindustri, arkitektur, kommunikation och audiovisuell
kultur.

Produktionen av inhemska informationsprodukter och tillämpningarna av dessa bör
tryggas. Uppkomsten och utvecklingen av finländska multimediaföretag skall
stödas, och produktionen, distributionen och bruket av informationsprodukter i
digital form skall främjas.

I statsrådets principiella ställningstagande behandlas dessutom bl.a. frågor i
anslutning till lagstiftningen och det internationella samarbetet. Dessa frågor
har återverkningar även på undervisningsministeriets förvaltningsområde.

Statsrådet förutsätter att statsrådets kansli och ministerierna fram till
början av mars 1995 skall göra upp detaljerade verksamhetsplaner för sina
respektive förvaltningsområden, om hur Finland som informationssamhälle skall
utvecklas.

I detta strategidokument behandlas utbildningens och forskningens betydelse och
uppgifter när det gäller att utveckla Finland som informationssamhälle. I
enlighet med sakkunniggruppens uppdrag innehåller detta dokument förslag om hur
informationsteknologin skall utnyttjas för undervisningens och forskningens
behov, och om hur medborgarnas möjligheter att få tillgång till och utnyttja
information kan förbättras.

Undervisningsministeriet har även tillsatt en sakkunniggrupp som bereder ett
strategiprogram inom kulturpolitiken. Programmet skall dra upp riktlinjer för
kulturpolitiken i informationssamhället och utreda inverkan av digitala media
på den nationella kulturen. Sakkunniggruppen skall ha sitt arbete klart senast
31.12.1995.

Kunskapsstrategin för utbildning och forskning har beröringspunkter med flera
andra strategier på det nationella planet. Sådana är bl.a.:

   * Vetandets och kunnandets Finland (statens råd för vetenskap och teknologi)

   * Nationell bildningsstrategi (undervisningsministeriet)

   * Plan för utveckling av utbildningen och forskningen för åren 1991-1996
     (statsrådets beslut)

   * Republikens presidents sysselsättningsarbetsgrupp (den s.k.
     Pekkanengruppen)

   * Industristrategi (handels- och industriministeriet)

   * Informationsförsörjningsstrategi (delegationen för
     informationsförsörjning)

   * Strategier för yrkesorganisationerna, bl.a. en kommuniké av informations-
     och databranscherna i Finland

2. UTGÅNGSPUNKTERNA FÖR KUNSKAPSSTRATEGIN

2.1 Ett informationssamhälle som bygger på nätverk

Verkningarna av informationsteknologin kan utan överdrift betecknas som
revolutionerande för hela samhället. Tekniken sätter sina spår på praktiskt
taget alla områden av den mänskliga verksamheten, och de gör sig starkt påminda
såväl inom ekonomin och näringslivet som i utbildningen och forskningen.

Samhället håller på att utvecklas till ett informationssamhälle, där kunskapen
och det kunnande som denna ger utgör allt väsentligare produktionsfaktorer. En
central roll i denna utveckling spelas av den nätverksanslutning som bygger på
informationsteknologi och kommunikation, framför allt telekommunikation. Tack
vare informationsteknologin har det uppstått nya slag av produktions- och
distributionsteknik för produkter och tjänster, och också nya
kommunikationsmetoder och tillvägagångssätt.

Via kommunikationsnätverken kan man längs en och samma kanal förmedla olika
slags service till olika slags publik. Det gör också att utbildning och andra
tjänster nu bättre än tidigare kan nå även små grupper och speciella
målgrupper. Genom ökat samarbete och genom att utnyttja de tekniska
möjligheterna kan man främja jämlikheten mellan olika regioner, förbättra
individens möjligheter att skaffa sig information och göra utnyttjandet av
resurserna effektivare.

Nätverksutvecklingen har på samtliga områden lett till att
internationaliseringen skett snabbare. I internationell konkurrens står
nycklarna till framgång att finna i den kunskap som bygger på utbildning och
forskning av god standard, uppfinningsrikedom och innovativt tänkande. Gediget
kunnande leder till ekonomisk verksamhet, som i sin tur främjar
sysselsättningen.

För industrisamhället var ett kännetecknande drag att den mänskliga
arbetsinsatsen som produktionsfaktor i allt högre grad ersattes av kapital,
maskiner och anläggningar. De elektroniska kommunikations- och datanäten
förmedlar enorma mängder information, som också snabbt uppdateras. I detta
överväldigande flöde av information krävs det av medborgarna att de har förmåga
att skaffa sig, använda och producera information, självständigt, kritiskt och
analytiskt. Ett problem som alltmer är märkbart är svårigheterna att söka fram
den relevanta informationen ur det stora flödet.

I de framtida samhällena kommer det att leva och verka representanter för ett
stort antal kulturer, nationer och språkgrupper. Med metoder som
informationsteknologin ger kommer man i realtid att kunna överskrida de gränser
som bildas av olika språk, kulturer, raser och kön. Helt nya slags sociala
samfälligheter kommer att uppstå. I den alltmer tekniska och nätverksanslutna,
mångkulturella miljön kommer det av samhällets medlemmar att krävas förmågan
att kommunicera på mångsidiga sätt.

2.2 Utländska program

I många länder har man redan skridit till åtgärder och gjort upp
verksamhetsprogram för en effektivering av informationsteknologin och för
utvecklingen av olika kommunikationsnätverk. I flera länder har dessa frågor
behandlats på högsta politiska nivå.

I USA har president Clinton tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att behandla
frågor om den nationella informationens grundläggande strukturer (Task Force on
National Information Infrastructure). Frågorna som behandlas är
telekommunikation, informationspolitik och tillämpningar. Utvecklingen av
kraftfull datorkapacitet och bredbandsnätverk behandlas inom ett separat
program, High Performance Computing and Communications (HPCC). De amerikanska
programmen har i hög grad uppmärksammats både nationellt och i världen, i
synnerhet beträffande begreppet informationsmotorvägen, “Information
Superhighway“.

I Japan offentliggjorde man år 1994 ett program om utvecklingen av
informationssamhället (Programme for Advanced Information Society). I detta
program spelar utbildningen och forskningen en betydande roll. Inkopplingen av
skolorna till nätverk, utvecklandet av läromedel och förbättring av lärarnas
färdigheter anses vara ytterst väsentliga frågor. Inom forskningen för man fram
byggandet av stora parallelldatorer och speciella forskningsnätverk, samt
utvecklandet av supersnabba datorer.

Inom Europeiska unionen gav kommissionen i slutet av år 1993 ut en vitbok om
tillväxt, konkurrensförmåga och sysselsättning (Growth, Competitiveness,
Employment - The Challenges and Ways Forward into the 21st Century). Med
vitboken som grund utarbetade en arbetsgrupp på hög nivå under ledning av
kommissionens viceordförande Bangemann inför Europarådets konferens på Korfu i
juni 1994 en rapport om utvecklingen av informationssamhället (Europe and the
Global Information Society - Recommendations to the European Council). Efter
Korfukonferensen presenterade kommissionen ett åtgärdsprogram om
informationssamhällets utveckling (Europe's Way to the Information Society. An
Action Plan). Åtgärdsprogrammet håller redan på att verkställas.

I Europeiska unionens utbildningspolitik anses utvecklingen av de personliga
resurserna under en människas hela arbetskarriär vara ytterst väsentlig.
Målsättningen är att man skall ha förmågan att utvecklas och fungera i en
komplicerad och avancerad teknisk miljö, som kännetecknas av ett intensivt bruk
av informationsteknologi.

I EU:s fjärde ramprogram för forskning (1994-1998) ingår det flera program som
syftar till att utveckla tillämpningar av informations- och
kommunikationsteknologin samt informationssamhället. De viktigaste av dessa,
med tanke på kunskapsstrategin för utbildning och forskning, är
telematikprogrammet (TAP) och då särskilt dess B-område, telematik i anslutning
till införskaffandet av kunskap, informationsteknologiprogrammet (ESPRIT 4) och
dess områden som syftar till utveckling av kraftfulla datorer och nätmiljöer
(High Performance Computing and Networking, HPCN), samt teleteknikprogrammet
(ACTS).

Utbildningen och forskningen uppmärksammas också i hög grad i både Sveriges
(Vingar åt människans förmåga) och Danmarks (Info-samfundet år 2000) nationella
strategiska dokument, vardera utgivna år 1994.

2.3 Utgångspunkterna för Finlands del

En utmärkt grund för skapandet av en kunskapsstrategi för utbildning och
forskning i Finland bildas av det täta nätet av läroanstalter, och det stora
utbudet utbildningsmöjligheter efter slutförd läroplikt. Omkring 60 procent av
alla som går ut grundskolan går vidare till gymnasiet. Över 90 procent av
eleverna från grundskolan eller gymnasiet går vidare och utbildar sig vid en
yrkesläroanstalt, yrkeshögskola eller en vetenskaps- eller konsthögskola.
Utbudet av vuxenutbildning har också ökat kraftigt sedan 1980-talet.

Finland har också ett landsomfattande biblioteksväsen, som målmedvetet byggts
upp utgående från nätverkstänkande, samarbete och arbetsfördelning. I varje
kommun i Finland finns det ett allmänt bibliotek som drivs av kommunen. De
allmänna biblioteken har sammanlagt över 2 000 serviceenheter, och
bibliotekstjänsterna står till alla medborgares förfogande. Omkring 80 procent
av landets allmänna bibliotek har ett adb-baserat bibliotekssystem, och antalet
ökar hela tiden. Totalt används mer än ett tiotal olika adb-system.

I Finland finns det omkring 800 vetenskapliga bibliotek. Kärnan av dessa bildas
av högskolornas bibliotek. Till skillnad från situationen i de flesta länder är
de vetenskapliga biblioteken offentliga serviceinrättningar som står öppna för
vem som helst. Ett gemensamt kommunikationsnätverk för högskolebiblioteken
bildar stommen för de vetenskapliga bibliotekens adb-system. Systemets
enhetliga uppbyggnad gör det internationellt sett unikt.

På vissa områden står informations- och telekommunikationsteknologin i Finland
på internationell toppnivå, och de av EU ställda utvecklingsmålen har redan
nåtts. Det finländska informationstekniska kunnandet har vunnit erkännande
bl.a. av OECD. Informationsteknologins nivå i samhället och bland företagen är
skälig, liksom också situationen för utbildningens del.

Också när det gäller vetenskap och forskning har stora framsteg skett.
Speciellt under de senaste fem åren kan sägas att utvecklingen gått i rätt
riktning. När det gäller vetenskaplig och symbolisk databehandling har Finland
väletablerade traditioner och en befäst ställning. Den kalkylbaserade
vetenskapen och forskningen håller sig väl framme internationellt, och deras
resultaten står också till förfogande för företagens produktutveckling. Likaså
är den finländska forskningen på vissa databehandlingsområden ledande i
världen.

Det nationella samarbetet och arbetsfördelningen mellan de olika högskolorna
har möjliggjort insatser på vissa mycket krävande områden, bl.a. vissa
superdatorprojekt och datanätsfunktioner. Antalet Internet-anslutningar ligger
i världstoppen i relation till befolkningsmängden.

På 1980-talet företogs kännbara satsningar på datateknisk utrustning i de
allmänbildande skolorna och yrkesläroanstalterna. Samtidigt anordnades det en
hel del fortbildningskurser för lärarna. Under de senaste åren har skolväsendet
inte i sin helhet kunnat hänga med i den informationstekniska utvecklingen i
samhället, även om det förekommer några avancerade regionala
kommunikationsnätsprojekt och flera projekt som gäller utveckling av
flerformsundervisning, inklusive läromedel.

Ibruktagningen av informationsteknologi inom utbildningen har också bromsats av
bristen på tillämpningar. Finland är språkligt sett och som marknadsområde
litet, och av denna anledning har till exempel produktionen av inhemskt
kunskapsmaterial bara långsamt kommit igång. Det här är speciellt tydligt inom
produktionen av undervisningsmaterial. Det försämrade ekonomiska läget har
också negativt påverkat möjligheterna till inköp av programvara.

För närvarande är datautrustningen i skolorna brokig och till vissa delar
föråldrad. Sämst är läget på lågstadiet i grundskolan. I vissa fall finns det
utmärkt utrustning som inte utnyttjas till fullo. Lärarnas förmåga att hantera
informationsteknologi varierar. Utnyttjandet av telekommunikationstjänster och
- nätverk är än så länge inte utbrett inom skolväsendet, särskilt på grund av
de långsamma framstegen för hårdvarans vidkommande. Utbildningsorganisationerna
har än så länge bara samarbetat i ringa omfattning när det gällt utnyttjande av
undervisningsresurser. Allt detta har verkat bromsande på utvecklingen av en
verksamhets- och organisationskultur som baserar sig på utnyttjande av
informationsteknologi.

3. UTBILDNINGENS INNEHÅLL OCH FORMER FÖRÄNDRAS

Statsrådet har, i planen för utveckling av utbildningen och forskningen,
definierat som huvudmålsättningar för utbildnings- och vetenskapspolitiken att

   * upprätthålla en bred och hög bildningsnivå

   * främja nationens andliga tillväxt

   * uppmuntra till egna initiativ och företagsamhet

   * höja kvaliteten på utbildning och forskning

   * förstärka och bredda grunden för industrin

   * förstärka innovationssystemet

   * kombinera arbete, utbildning och förändrade levnadssituationer

   * utveckla yrkesskickligheten och främja sysselsättningen

Den bildningsnivå och det kunnande som bygger på högklassig utbildning och
forskning är grundpelarna i informationssamhället. Förändringarna i
samhällsstrukturen och den nationalekonomiska utvecklingen leder till ett behov
att förbättra utbildningens effektivitet, och att öka samverkan mellan den
privata och den offentliga sektorn. Målet är dels en bred bildning och en
kritisk inställning till kunskap, dels gediget yrkeskunnande.

I ett samhälle som snabbt förändras är kraven på förändring för utbildningens
del kontinuerliga. Lösningarna som gäller för utbildningssystemet måste vara
öppna för omställningar, måste snabbt kunna regera på ändrade behov och framför
allt, måste kunna förutse förändringar. Också utbildningssystemet måste självt
kunna få ändringar till stånd.

De nya kraven i arbetslivet leder till att människans liv inte längre kan
uppdelas i ett studieskede i ungdomen, följt av en lång period i arbetslivet. I
allt högre grad krävs det numera utbildning också i arbetet, allt oftare rentav
fullständig omskolning till nya yrken. Gränserna mellan yrkena utraderas och
arbetsmetoderna förändras. Betydelsen av förmågan att kunna reagera i
föränderliga situationer och att lösa problem ökar.

Omställningen från engångsutbildning till livslång inlärning kan främjas, genom
att utbildningssamarbetet som ger ökad nätanslutning stimuleras, och genom att
det utvecklas utbildningsformer som prioriterar självständiga studier, såsom
distans- och flerformsstudier.

3.1 Läroplanerna förändras på alla utbildningsnivåer

Undervisningsstyrelsen håller på med ett omfattande reformarbete beträffande
läroplanerna. Beslutsrätten när det gäller anordnandet av och innehållet i den
allmänbildande utbildningen och den grunläggande yrkesutbildningen har
överförts till dem som upprätthåller skolorna: kommunerna och kommunförbunden.
De fastställda grunderna för läroplanerna utgör den ram som låter
undervisningen styras på det nationella planet.

De nya grunderna för läroplanerna i grundskolan och gymnasiet godkändes i
januari 1994. Grunderna för yrkesutbildningen på andra stadiet stadfästes i
början av år 1995. Grunderna som gäller utbildning på högre nivå och
institutnivå väntas bli godkända senast år 1996. Som bäst är även grunderna för
yrkesexamina och specialyrkesexamina inom vuxenutbildningen, som baserar sig på
lagen om yrkesexamina, under beredning.

Till det krav på allmänbildning, som ingår i grunderna för läroplanerna i
samtliga fall, hör också teknisk bildning, som bl.a. omfattar grundläggande
färdigheter i informationsteknologi. Principerna för hur undervisningen i dessa
färdigheter skall ges varierar dock i hög grad i de olika läroplansgrunderna.

Grundskolan och gymnasierna

I grunderna för läroplanen för grundskolan ställs kravet att eleverna i
grundskolan skall lära sig utnyttja olika slags datatekniska tillämpningar.
Målsättningen är att eleverna oberoende av tidiga erfarenheter skall kunna
använda en dator och de viktigaste programmen, och att de får en realistisk
inblick i vilka möjligheter man har att utnyttja informationsteknologin i olika
läroämnen.

Informationsteknologin finns upptagen i grunderna för grundskolans läroplan som
en ämneshelhet vars timantal inte preciserats i timfördelningsplanen. För
ämneshelheten har målsättningar preciserats, men själva undervisningen
genomförs antingen i kombination med övriga ämnen eller som tillvalsämne på
högstadiet; hur det sker avgörs på det lokala planet.

I läroplanen för gymnasiet finns inte informationsteknologi som separat ämne,
kurs eller ämneshelhet, inte heller har datatekniska färdigheter separat
upptagits bland målsättningarna. I gymnasiets läroplan ingår dock olika valfria
tillämpade kurser, som man kan avlägga antingen i den egna skolan eller i någon
annan skola. Till dessa hör studier i informationsteknologi. I gymnasiet
används informationsteknologi som hjälpmedel vid studier av andra ämnen, på
samma sätt som i grundskolan.

Yrkesutbildningen

Enligt grunderna för läroplanerna inom yrkesutbildningen skall teknologin ur
olika synvinklar beaktas i samtliga studier, både som föremål för studierna och
som arbetsredskap. Informationsteknologin ingår som valfritt ämne i de
gemensamma studierna, och kursens omfattning varierar mellan en och fyra
studieveckor. Likaså inom yrkesutbildningen för vuxna finns
informationsteknologi som valfritt ämne.

De gemensamma studierna berör bara studerande med grundskolebakgrund. För
studerande med gymnasiebakgrund finns inte några gemensamma studier fastslagna.
Målsättningarna med de gemensamma studierna införs i grunderna för läroplanerna
för alla bransch- eller examensspecifika studier. Det gör att också
tyngdpunkten för de informationsteknologiska studierna bestäms av respektive
bransch eller examen. En allmän målsättning är att de studerande skall känna
till och kunna använda den utrustning, de program och kunskapsresurser som hör
till deras yrkesområde, och förstå sig på en dators basfunktioner.

På institutnivå och i yrkesutbildningen på högre nivå är informationsteknologi
ett valfritt ämne omfattande 1-5 studieveckor. Arbetet med att lägga upp
grunderna för läroplanerna har först nyligen kommit igång, varför några
målsättningar än så länge inte fastställts.

Högskolorna

För utvecklingen av högskolornas undervisningsplaner ansvarar högskolorna
själva. De aktuella evalueringsprocesserna har helt uppenbart aktiverat
högskolorna i detta arbete. Evalueringarna har legat till grund för
utvecklingen av examina och utbildningsplanerna. I sex studieriktningar har man
redan övergått till nya examenssystem i två steg. Ännu under år 1995 är det
tänkt att nya examensförordningar skall hinna träda i kraft i sex eller sju
branscher, varefter 90 procent av de nya högskolestuderandena kommer att
omfattas av det nya examenssystemet. Examensreformerna kommer att gälla både
examensuppbyggnaden och innehållet i examina. Reformens syfte är att
effektivera studierna och höja forskningens kvalitet.

I gällande resultatavtal mellan undervisningsministeriet och högskolorna ingår
det redan en överenskommelse om att högskolorna regelbundet skall företa en
evaluering av sin undervisning. I denna utvärdering skall de studerande vara
med.

3.2 Utvärdering av utbildningen

Resultatstyrning och utvärdering hör till de centrala styrningsmetoderna inom
utbildningssystemet. För att de utbildningspolitiska målen skall nås, är det
viktigt att det finns tillräckliga bakgrundsfakta att tillgå samt de
telekommunikationsförbindelser som behövs för insamling och förmedling av
informationen. I samband med att arbetsmetoderna ändras i takt med
informationssamhällets mål, måste också data- och kommunikationstekniken tas
med bland bedömningsgrunderna.

Den allmänbildande utbildningen och yrkesutbildningen

Utbildningsstyrelsen har inlett en evaluering av utbildningen, där man drar upp
riktlinjer för bedömningen, utvecklar bedömningsmetoder och -mätare, producerar
evalueringspublikationer samt konsultations- och utbildningstjänster, och
därtill företas skräddarsydda utvärderingar.

År 1994 drogs bedömningslinjerna upp och tyngdpunktsområdena för
evalueringsarbetet för de närmaste åren bestämdes. Dessa är den självvärdering
som de olika skol- och läroanstaltstyperna skall företa, funktionaliteten i
utbildningssystemet och -nätet, läroplanerna och experimenten. I en omfattande
bedömning av gymnasierna har bl.a. uppmärksamhet fästs vid undervisningen i de
matematisk-naturvetenskapliga ämnena.

År 1995 inriktas utvärderingen på tillgången på utbildning, jämlikhet samt
valfriheten när det gäller utbildningsmöjligheter. Ett av evalueringsobjekten
är utbudet av valfria ämnen och ämneshelheter i högstadiet och gymnasiet. Andra
intresseområden är specialundervisningen och utbildningen i skogsbranschen.

Högskolorna

Bedömningen av högskolorna har utgått från de helhetsevalueringar av
vetenskapsområdena som Finlands Akademi bedriver. Av högskolorna har Uleåborgs
universitet och Jyväskylä universitet varit föremål för övergripande
evalueringar. För närvarande pågår bedömningar av Lapplands universitet, Vasa
universitet och Sibelius-Akademin. Därtill är Konstindustriella högskolan med i
en EU-bedömning. Inom Tammerfors universitet bedöms speciellt
undervisningskvaliteten. Vissa högskolor har därtill skapat sig egna
utvärderingssystem.

Av de riksomfattande bedömningarna av hela vetenskapsområden är bedömningen av
det humanistiska, naturvetenskapliga och pedagogiska området den mest
omfattande. I denna grupp kan också inräknas en övergripande bedömning av hela
undervisningen i ekonomiska ämnen efter grundskolenivå.

Den mest omfattande bedömningen av högskoleväsendet är OECD:s evaluering av
hela Finlands utbildningspolitik, som blev klar i november 1994. Evalueringen
omfattade också yrkeshögskolorna.

I samtliga de nämnda bedömningarna och utvärderingarna har undervisningens
kvalitet förts fram som en av de mest brådskande utvecklingsobjekten.

3.3 Nya inlärningssätt och undervisningsmetoder

Den moderna uppfattningen om inlärning betonar studerandens eget ansvar för
inlärningen och aktiva roll när det gäller att skaffa kunskap. Lärarens roll
ändras, från att dela ut boklärdom till en slags handledare som styr elevens
självstudier. Skolsamfundet utvecklas och blir ett aktivitets- och
inlärningscentrum. På biblioteken och inom informationen blir elektronisk
kommunikation och digital information allt vanligare vid sidan om
konventionella tjänster som jämbördiga kunskapskällor.

I takt med informationsteknologins utveckling har nya undervisningsarrangemang
och smidigare arbetsfördelning mellan högskolorna och undervisningsanstalterna
blivit möjliga. Utbildningsenheterna kan komma överens om gemensam
distansundervisning, som når studerande i olika delar av landet. Det här skapar
förutsättningar för läroanstalterna att specialisera sig, samtidigt som utbudet
blir mångsidigare, och kostnaderna för överlappande funktioner kan minskas. På
lokalplanet kan man i högre grad koncentrera sig på studierådgivning och stöd
för inlärningsprocesserna. Möjligheterna att bedriva studier utan att vara
bunden till tid och plats är betydelsefulla också med tanke på dem som studerar
vid sidan om arbetet.

I vårt land har redan utförts eller pågår för närvarande flera begränsade
experiment med nätverksbaserade utbildningsarrangemang. Flera av dessa har
genomförts inom ramen för EU:s telematikprogram. För att de nya
inlärningsmetoderna och den teknik som stödjer dessa skall kunna tas i bruk i
stor omfattning krävs det dock, att utvecklingen och tillämpningarna av dem
blir en del av högskolornas och läroanstalternas normala verksamhet. Det är
utbildningsorganisationerna själva som bär ansvaret för undervisningens och
undervisningsmetodernas utveckling.
-------------------------------------------------------------------------------
På samtliga utbildningsnivåer skall möjligheterna att bedriva individuella
studier ökas. Läromedels- och informationstjänsterna skall utvecklas, samt
distans- och flerformsstudierna ökas. Utbildningssystemets funktion som nätverk
skall främjas och öppna inlärningsmiljöer skapas som stöd för övergången från
engångsutbildning till livslång inlärning.
-------------------------------------------------------------------------------
* Distans- och flerformsstudier erkänns som ett likvärdigt sätt att studera på.
Grunderna för hur studie- och utbildningsstödens bestäms ändras så, att formen
för studierna eller studiearrangemangen inte inverkar när stöd beviljas.

* Distans- och flerformsundervisning erkänns som ett likvärdigt sätt att
undervisa på. Lärarnas avtal och regler om löner och arbetstider ändras.
Ersättningsgrunderna för planering, genomförande och styrning av distans- och
flerformsundervisning klargörs och ställs i relation till arbetsuppgifterna och
-mängderna vid undervisning av detta slag.

* Utbildningen rörande distans- och flerformsundervisning utökas, både för
specialister i branschen och för alla andra som verkar inom utbildningsväsendet
i undervisningsuppgifter.

* Högskolorna gör upp en plan för omorganiseringarna inom utbildningen, och en
uppskattning av vilket utbildningsbehov denna plan medför vid fakulteterna och
institutionerna. Speciellt lärarutbildningsenheterna har en central uppgift med
tanke på den pedagogiska utvecklingen inom undervisningen, vid dess anpassning
till informationsteknologin.

* Sådana uppgifter som sköts av institutioner med bistående funktion inom
högskolorna, t.ex. adb-centraler och bibliotek, planeras och anpassas så att de
på bästa möjliga sätt ger stöd för de på informationsteknologi baserade
undervisnings-, studie- och forskningsmetoderna.

* Utvecklingen av undervisningen, ibruktagningen av nya undervisningsmetoder
och läromedel samt tillämpningen av informationsteknologi är
kvalitetsmålsättningar för undervisningen, som undervisningsministeriet och
högskolorna, respektive undervisningsministeriet och utbildningsstyrelsen
överenskommer om i resultatavtalen för utbildningens del.

* Undervisningsministeriet stödjer utvecklings- och forskningsprojekt som går
ut på att tillämpa informationsteknologi på utbildning. Resultaten av
experimenten insamlas och ibruktagningen av de goda lösningsmodellerna och
tillämpningarna främjas.

4. ALLA SKALL GES FäRDIGHETER FöR INFORMATIONSSAMHäLLET

4.1 Basfärdigheterna redan i skolan

Typiskt för informationssamhället är att information och kunskap finns
tillgängliga via många olika medier. Digitaliseringen av media som nu pågår
håller på att leda till en situation där de olika medierna, som böcker,
tidningar, film, radio, tv och informationsteknologi, håller på att sammangå.
En ny informationskultur föds, där det av människorna förutom den
konventionella läs- och skrivkunnigheten krävs ett nytt slag av kulturell läs-
och skrivkunnighet, förmåga att förmedla, hantera, förstå och tolka
information. I ett alltmer tekniskt samhälle blir också en grundläggande
matematisk-naturvetenskaplig allmänbildning allt viktigare.
-------------------------------------------------------------------------------
Den allmänbildande skolan bör ge varje flicka och pojke sådan grundutbildning i
att skaffa och hantera information samt i att kommunicera, som krävs av
informationssamhället och de fortsatta studierna.
-------------------------------------------------------------------------------
8 Grundskolan bör tillse att varje skolelev lär sig att på egen hand skaffa
fram information ur olika källor, att behärska och hantera denna information
samt att utnyttja den analytiskt och kritiskt.

9 Det är grundskolans uppgift att ge varje elev basfärdigheter i att hantera
informationsteknologi. Speciellt bör flickor uppmuntras att utnyttja
informationsteknologin.

10 I den allmänbildande utbildningen och den grundläggande yrkesutbildningen
främjas bruket av informationsteknologi som redskap i olika läroämnen enligt de
nya grunderna för undervisningsplanerna. Informationsteknologi undervisas inte
som ett särskilt läroämne utan ansluter sig till olika läroämnen som en
integrerande ämneshelhet.

11 Kommunerna bör tillse att skolorna är försedda med den utrustning och de
nätanslutningar som behövs för att lära dessa färdigheter. Med fortbildning
tillses det att lärarna har tillräckliga kunskaper, och att det i kommunerna
finns den stödpersonal som behövs.

12 I skolarbetet bör eleverna bekanta sig med de olika mediernas specifika
karakteristika och möjligheter, och de bör öva sig att kommunicera i olika
interaktiva situationer. Speciell uppmärksamhet bör fästas vid kunskaper i
modersmålet och i andra språk. Genom att språkundervisningen kombineras med
undervisningen i andra ämnen får eleverna mångsidigare möjligheter att lära sig
internationell samverkan och kommunikation.

13 Det bör övervägas om matematik kunde göras till obligatoriskt ämne i
studentexamen.

14 Utbildningsstyrelsen skall följa med och utvärdera tillämpningen av de nya
läroplanerna, också beträffande hur väl de motsvarar informationssamhällets
krav, och i vilken mån eleverna får basfärdigheter med tanke på
informationssamhället.

15 Yrkesläroanstalterna och högskolorna skall tillse att studerandenas
basfärdigheter i relation till informationssamhällets krav vidareutvecklas i
takt med den tekniska utvecklingen.

4.2 De vuxnas färdigheter i informationssamhället

För den vuxna befolkningen finns det, utöver den utbildning som leder till
examina eller personalutbildningen som anordnas eller finansieras av
arbetsgivaren, stora möjligheter till utbildning på eget initiativ,
huvudsakligen på egen bekostnad och på fritiden. Sådan utbildning finns bl.a.
att tillgå på medborgar- och arbetarinstituten eller som öppen
högskoleutbildning. Därtill anordnar arbetsmyndigheterna
sysselsättningspolitisk utbildning för arbetslösa. Dessa utbildningskanaler ger
utmärkta möjligheter bl.a. just för vuxna att lära sig informationsteknologi.
-------------------------------------------------------------------------------
Möjligheterna bör förbättras för vuxna att tillgodogöra sig kunskaper som
gäller anskaffning och hantering av information, kommunikation och
informationsteknologi, och att ständigt bygga på dessa kunskaper.
-------------------------------------------------------------------------------
16 Inom utbildningen i vuxenläroanstalter och i den frivilliga utbildningen
skall utbudet av undervisning i ämnen som har att göra med
informationssamhället, särskilt informationsteknologi, utökas. Skolornas och
läroanstalternas utrymmen och utrustning bör också kunna utnyttjas effektivt
för vuxenutbildningens behov.

17 Inom vuxenläroanstalterna, på medborgar- och arbetarinstituten samt inom den
öppna högskoleundervisningen ökas bruket av flerformiga undervisningsmetoder
och läromedel, och de studerande ges handledning i hur informationsteknologin
utnyttjas till stöd för inlärningen.

18 Bibliotekens och informationsserviceinrättningarnas möjligheter att betjäna
medborgarna i anskaffningen av information förbättras. Biblioteken utvecklas så
att de fungerar som noder i de öppna kommunikationsnätverken. Biblioteken får
stöd när det gäller utnyttjandet av informationen i kommunikationsnäten och de
elektroniska informationsprodukterna.

19 Via riksomfattande informationskanaler, såsom Rundradion, skall
informationsteknologin, dess tillämpningar och möjligheter göras allmänt kända,
och medborgarna uppmuntras att lära sig mera om informationsteknologi.

20 Undervisningsministeriet skall utreda möjligheterna att bringa
utbildningsutbudet inom räckhåll för hemmen, via radio och tv, i samarbete med
Rundradion och kabel-tv-bolagen.

4.3 Lärarna i nyckelposition

Informationsteknologin som arbetsredskap och dess tillämpningarna inom olika
ämnesområden kommer att kräva helt nya slags färdigheter av samtliga lärare.
Alla lärare, oavsett vilket ämne de undervisar i, bör kunna utnyttja
informationsteknologin och lära sig beakta informationssamhällets krav i
undervisningen.
-------------------------------------------------------------------------------
Förutsättningarna för och innehållet i grundutbildningen och fortbildningen för
lärare utvecklas för att motsvara informationssamhällets krav. Lärarna skall
utbildas i bruket av redskap som används i flerformsundervisning och i att
hantera och utveckla lämpade läromedel. Lärarna bör behärska den information
och de förmedlingsformer som ansluter sig till de ämnen de undervisar i.
-------------------------------------------------------------------------------
21 Innehållet, formerna och praxis för grundutbildningen för lärare bör
förnyas. Flerformsundervisning intas i läroplanerna för lärarutbildningen.
Undervisningsövningen genomförs så, att den också ger övning i
informationsteknologi.

22 Lärarnas fortbildning utvecklas och inriktas speciellt så att
arbetsmetoderna som har att göra med flerformsundervisning och självstyrd
inlärning betonas. Särskilt angeläget är det att de som utbildar lärarna får
tillräcklig fortbildning och lämpliga läromedel.

23 Det skall tillses att de ämnesinstitutioner som utbildar lärarare,
lärarutbildningsinstitutionerna och övningsskolorna har tidsenlig och
tillräcklig informationsteknisk utrustning. Detta innebär också nya slags
utrymmesbehov.

4.4 Det krävs nya yrkesfärdigheter

De kunskaper som i informationssamhället krävs för att skaffa och hantera
information utgör en allt väsentligare del av yrkeskunskapen, praktiskt taget
oavsett vilket yrke det är fråga om. Utöver rena baskunskaper krävs det
specifika kunskaper som gäller användandet av de hjälpmedel och -metoder som
behövs i respektive yrke. Ur individens synpunkt har det informationstekniska
kunnandet stor betydelse speciellt när det gäller möjligheterna att få eller
bibehålla sitt jobb.

Informations- och telekommunikationsteknologin utvecklas så snabbt, att den
industri som producerar utrustning, program, service och informationsinnehåll
hela tiden måste kämpa för att hålla sig i takt med utvecklingen. Tekniken
utvecklas hela tiden, så vidareutvecklingen och tillämpningarna är en
internationell kapplöpning. Industrin och näringslivet är hela tiden piskade
att ta fram nya, konkurrenskraftiga produkter och tjänster. Samtidigt måste man
på lång sikt se till att utbildningen och forskningen håller tillräckligt hög
kvalitet.

På vissa områden har behovet av arbetskraft ökat så snabbt, att de planerade
utbildningsvolymerna visat sig vara helt otillräckliga.

Allmänna yrkesfärdigheter
-------------------------------------------------------------------------------
Yrkesutbildningen bör ge sådana färdigheter i relation till
informationssamhället, att de motsvarar de krav som det alltmer nätanslutna och
föränderliga arbetslivet ställer.
-------------------------------------------------------------------------------
24 På alla områden bör baskunskaperna stärkas vad gäller anskaffning och
hantering av information, kommunikation och informationsteknologi, samtidigt
som de specifika färdigheterna som de olika yrkena kräver lärs ut.

25 Innehållet i och arbetsmetoderna för yrkesutbildningen och högskolestudierna
utvecklas kontinuerligt så, att utbildningen håller jämna steg med kraven på
yrkeskunskap, och i själva verket föregår den kommande utvecklingen.

26 Det skall tillses att det finns ett utbud av fortbildning och kompletterande
studiemöjligheter, och att denna utbildning motsvarar utvecklingen i
yrkesuppgifterna.

Utbildning i biblioteks- och informationsservicebranschen

Utbildning i biblioteksbranschen och i informationsservice ges vid tre
universitet i Finland. Därtill utbildas informatiker genom fortbildning. Syftet
med utbildningen är att ge mångsidiga kunskaper med tanke på olika uppgifter
inom informationsförsörjningen.

Yrkesutbildningen i branschen på institutsnivå och högre nivå har under de
senaste åren minskat märkbart, genom att både läroanstalterna och eleverna
minskat i antal. Samtidigt har behovet av information i samhället betonats,
mängderna information ökat och informationsteknologin utvecklats snabbt.
-------------------------------------------------------------------------------
Bibliotekens och informationstjänsternas nya roll i informationssamhället tas
som utgångspunkt för utvecklandet av yrkesutbildningen på dessa områden.
-------------------------------------------------------------------------------
27 Det bör tillses att grundutbildningen och fortbildningen inom biblioteks-
och informationsservicebranschen både inom yrkesutbildningen och i högskolorna
är tillräcklig och att dess innehåll motsvarar branschens föränderliga krav. Av
central betydelse är de informationstekniska och pedagogiska färdigheterna.

Yrkesfärdigheter som krävs inom informationsindustrin

Informationsindustrin i Finland noterar utmärkta framgångar och den är en
industrigren i stark tillväxt. För närvarande har industrin brist på utbildad
arbetskraft; behovet av yrkesutbildat folk i branschen kommer att fortsätta att
öka. Det är ytterst viktigt att Finlands framgångar i denna bransch garanteras.
Utbildningen eller bristen på sådan får inte vara en spärr för den finländska
informationsindustrins utveckling. Gränserna mellan högskolornas och
yrkesutbildningens ansvar och det ansvar som företagen har för utbildningen bör
också definieras bättre.
-------------------------------------------------------------------------------
Det bör tillses att den grundutbildning och fortbildning som behövs i
informationsindustrin är tillräcklig, till volym, nivå och kvalitet. En
nationell målsättning är att yrkeskunnandet på informationsindustrins olika
områden i Finland håller internationell toppnivå.
-------------------------------------------------------------------------------
28 Kunnandet bland dem som arbetar i de olika yrkena i informationsindustrin
skall utvecklas för att motsvara den interdisciplinäritet som de föränderliga
arbetsuppgifterna kräver. Samarbetet inom informationsindustrins olika
branscher ökas genom stöd för samprojekt, och utbildningen i branschen vidgas
genom att det till grundstudierna läggs avsnitt med studiehelheter i
närliggande områden.

29 Antalet nybörjarplatser i grundutbildningen och fortbildningsplatserna ökas
på de områden inom informationsindustrin som är nya eller som expanderar. För
detta krävs både tilläggsresurser och överföring av resurser från områden där
behovet av arbetskraft sjunker.

30 Kunskapscentrer för multimedia och övriga digitala medier inrättas, och
utbildningen som stödjer utvecklingen i dessa branscher ökas.

Samarbetet mellan utbildningsorgan och företag

Grundutbildningens uppgift är att ge de studerande strategiska basfärdigheter,
samtidigt som den ger grundläggande kunskaper för arbetslivet. På grund av
grundutbildningens längd har omställningarna av utbildningens strukturer och
innehåll mycket långsam verkan. Utbildningssystemet kan således inte reagera i
takt med konjunkturväxlingarna, vilket inte heller är motiverat. På
förändringar som sker snabbt bör man i allt högre grad reagera med hjälp av
fortbildning.

För att utbildningssystemet skall kunna motsvara arbetslivets behov är det
viktigt att grundutbildningens riktlinjer bygger på väl grundad förståelse för
utbildningsbehovet på lång sikt. Det krävs betydligt fastare relationer än i
dagens läge mellan utbildningssystemet och arbetslivet.

Också inom EU har man upprepade gånger fäst uppmärksamhet vid behovet att bygga
ut samarbetet mellan näringslivet och utbildningen. Finländska företag och
läroanstalter har deltagit aktivt i EU-program som syftar till detta. Även om
situationen för Finlands del är bättre än i många europeiska länder, är det
skäl att effektivt dra nytta av de möjligheter som EU erbjuder, till exempel i
form av programmet LEONARDO.
-------------------------------------------------------------------------------
Samverkan mellan utbildningsorganen, undervisningsförvaltningen och
företagsvärlden bör stärkas. Det ger bättre möjligheter att förutse ändringar i
utbildningsbehovet och allmänt taget att förbättra informationsflödet åt
vartdera hållet.
-------------------------------------------------------------------------------
31 Läroplanerna och studieformerna ändras så att de ger stöd åt växelverkan
mellan studier och arbete. I högskolornas förvaltningsorgan intas även
representanter för näringslivet.

32 Speciellt utbildning som är inriktad på de små och medelstora företagens
behov stöds, genom att utbildningslösningar och - tjänster för dessa utvecklas.
Nya samarbetsformer mellan små och medelstora företag och
utbildningsorganisationerna skapas, för att det skall vara möjligt att i samråd
identifiera och lösa företagens kunskapsproblem, speciellt beträffande
tillämpning av informationsteknologi.

33 Aktivt deltagande behövs i det internationella samarbetet som gäller
utbildningsarrangemang, i synnerhet utvecklingen av samarbetsformer mellan
näringslivet och utbildningen samt forskarutbildningen.

5. FORSKNINGEN, INFORMATIONSTEKNOLOGIN OCH KOMMUNIKATIONSNäTEN

Informationsteknologin är livsviktig för högklassigt forskningsarbete och för
produktutveckling. Numera är informationsteknologin en väsentlig del av
forskningsprocesserna i praktiskt taget alla vetenskapsgrenar.

Informationsteknologin i forskningens tjänst består av olika slags datorer
jämte kringutrustning för forskningsändamål, ett världsomspännande
kommunikationsnätverk och de program som behövs för att använda dessa. Den
vetenskapliga databehandling förutsätter kraftfulla datorer i forskningen och
produktutvecklingen, i synnerhet när det är fråga om numerisk simulering av
olika företeelser, samt visualisering och animation. Den fantastiska ökningen
av processorkapaciteten i datorer för vetenskaplig databehandling har lett till
ett helt nytt, kalkylbaserat sätt att forska, som sträcker sig över de
traditionella gränserna mellan vetenskapsområdena. Hårdvaran för symbolisk
databehandling har lett till omvälvningar bl.a. i forskningen som gäller språk
and andra andliga funktioner hos människan.

De vetenskapliga databaserna och - arkiven möjliggör numera snabb uppdatering
och distribution av forskningsmaterial och - resultat. De har snabbt blivit
oundvikliga för forskningen i ett flertal vetenskapsgrenar, såsom mikrobiologi
och miljövetenskaperna.

Den datateknik som används för forskning kan illustreras i form av en pyramid,
vars bas består av persondatorer och arbetsstationer. Pyramidens mittskikt
upptas av servermaskiner för flera användare. I pyramidtoppen finns sedan
kraftfulla superdatorer för verkligt avancerad databehandling.

Teraflops 250 Mmk

massivt parallella 300-600 GFLOP/s (1994)

superdatorer 50 Mmk

vektor/parallella 10-50 GFLOP/s

5 Mmk

Kluster, servers, centraldatorer 1-10 GFLOP/s

0,25-0,5 Mmk

0,1 GFLOP/s

Arbetsstationer/RISC PowerPC/Mac

1 GFLOP/s = en miljard räkneoperationer/sekund

Motsvarande tredelning återspeglas också i kommunikationsnätverken. Basen
bildas av lokalnäten inom institutionerna och laboratorierna. Dessa byggs
samman till campus- och stadsnät, som i sin tur kopplas samman i rikstäckande
stamnätverk. På den fjärde nivån finns de världsomspännande
kommunikationsnätverken, såsom Internet.

Högskolornas adb-kostnader är numera i storleksordningen 300 miljoner mark per
år, varav över 200 miljoner mark går till anskaffning av hårdvara. Kostnaderna
är svåra att specificera enligt olika användningsändamål, men forskningens
andel är klart den största. Kostnaderna för telekommunikation stiger, eftersom
uppbyggandet och upprätthållandet av högskolenät eller åtgärderna för att göra
dem snabbare samt de externa kommunikationskostnaderna kräver allt större
summor. Å andra sidan är goda telekommunikationsförbindelser allt viktigare för
vetenskap och forskning. Till exempel de vetenskapliga biblioteken stödjer sig
i sin verksamhet redan i stor omfattning på informationsuppsökning via
kommunikationsnätverk.

Ett snabbt, bredbandat kommunikationsnätverk är en nödvändighet för hela
vetenskapssamfundet. Enbart med dess hjälp kan högskoleväsendet i Finland
verkligen integreras och samarbeta, både på det nationella och det
internationella planet.

Apparatur som kan användas effektivt ger möjligheter att behandla allt svårare
forskningsproblem och bygga upp alltmer komplicerade helheter. Snabba
nätförbindelser, överföring av bild och ljud, massiva fil- och arkivservers
samt bruket av multimedia som kräver stor processorkapacitet - allt minskar
begränsningarna i tillgången på kunskap. Forskningens kreativitet och
innovativitet, samt forskarens egen fantasi blir allt mera utslagsgivande.
Kunskapen finns i fingertopparna; det avgörande för hur arbetet lyckas är
forskarens förmåga att gestalta vidsträckta och komplicerade helheter och att
dra nytta av den tillgängliga informationen.

5.1 Informationsteknologin i vetenskapens och forskningens tjänst

De arbetsredskap som informationsteknologin skapat och arbetsmetoderna som
bygger på nätverk har revolutionerat både grundforskningen och den tillämpade
forskningen. Informationsteknologin har skapat mångsidigare forskningsmetoder,
radikalt ökat forskarnas möjligheter att utbilda sig internationellt, ökat det
till buds stående informationsmaterialet och effektiverat tillgängligheten på
forskningsresultat till förmån för andra forskare. De snabba
kommunikationsnätverken gör det också möjligt att använda datorer på avstånd.

Nedan några exempel på tillämpningen av informationsteknologi i olika
vetenskapsgrenar.

Datorlingvistiken är ett exempel på tvärvetenskaplig forskning, där finländare
har noterat framgångar genom att kombinera filologi och informationsteknologi.
På Helsingfors universitet har man tagit fram allmängiltiga modeller och
arbetsstationsbaserade metoder som gör det möjligt att automatiskt analysera
texter på olika språk. I Finland har man analyserat bl.a. engelska, svenska,
tyska och finska, och vårt land hör till de ledande i världen på detta område.

Inom medicinen är bildbehandling och visualisering snabbt expanderande metoder,
som också kan användas med hjälp av kommunikationsnät. Till exempel med
datortomografi kan man med kalkylbaserade metoder får fram noggranna
tredimensionella bilder av dolda objekt, t.ex. en tumör eller ett organ, och
analysera det på annat håll.
-------------------------------------------------------------------------------
När det gäller tillämpning av informationsteknologi har de finländska
högskolorna och den vetenskapliga forskningen målsättningen att vara i toppen
internationellt.
-------------------------------------------------------------------------------
34 De informationstekniska förutsättningarna för bedrivande av forskning på hög
nivå skall tryggas med långsiktiga offentliga finansieringsprogram, genom
målmedvetna satsningar på balanserad användning av hela den
informationstekniska pyramiden. Investeringarna görs på alla nivåer:
arbetsstationer för forskare, servers och superdatorer, lokalnät samt
supersnabba nationella och internationella nätförbindelser.

35 Inom de närmaste åren inriktas satsningarna i synnerhet på utveckling av och
experiment med bredbandsnätsbaserade tillämpningar för utbildning, forskning
och industri.

5.2 Superdatorer

Det alltmer utbredda bruket av datorer och deras snabbt ökade
databehandlingskapacitet har effektiverat utnyttjandet av informationsteknologi
i forskningen. Denna ändring började komma igång när det nya, numeriska sättet
att bedriva vetenskap uppstod. Möjligheterna att realistiskt simulera
komplicerade fenomen och system på numerisk väg öppnar upp helt nya möjligheter
inom bl.a. naturvetenskaperna och den tekniska forskningen,
produktutvecklingen, meteorologin, biovetenskaperna och miljöforskningen.

År 1994 gjordes investeringsbeslut på att förnya forskningens superdator,
vilket innebär en successiv övergång till parallell databehandling, vars effekt
bygger på att en stor mängd processorer kopplas samman för att fungera
parallellt. Detta möjliggör skalning av maskinsystemen, och samma processorer
kan användas i flera kombinationer beroende på ändamålet.
-------------------------------------------------------------------------------
Förutsättningarna för den vetenskapliga databehandlingen skall tryggas, i
synnerhet tillräcklig superdatorkapacitet.
-------------------------------------------------------------------------------
36 Finland deltar aktivt i de internationella programmen som gäller
bredbandsnät för kraftfull databehandling och forskning, i synnerhet i
programmen HPCN (High Performance Computing and Networking) i Norden och inom
EU.

37 De framtida stordatorresurserna skall säkerställas med långsiktsprogram, som
speciellt ser till att den parallella databehandlingen hela tiden
vidareutvecklas. Målsättningen när det gäller maximikapacitet bör vara 1
teraflop (en biljon räkneoperationer) per sekund vid decenniets utgång. Den
toppkapacitet som år 1994 stod till finländska forskares förfogande uppgick
till omkring en procent av detta.

6. FORSKNINGEN OCH INFORMATIONSSAMHÄLLET

Grundforskningen på många områden spelar en betydande roll för
informationssamhällets utveckling. Också den tillämpade forskningen, för
produktutvecklingens och industrins behov, bygger på resultat som tagits fram i
den långsiktiga grundforskningen.

Högskolornas forskningsinsatser bör, liksom utbildningen, inriktas på nya
områden i utveckling. I de tekniska vetenskaperna behövs tilläggsresurser i de
branscher som stödjer informationsindustrin, särskilt el- och
elektronikindustrin.

Informationsteknologin är numera ett hjälpmedel för all produktutveckling och
också för den forskning som ligger till grund för denna. Informationsteknologin
spelar en allt större roll i utvecklingen av produkter och tjänster också på
områden som ligger utanför informationsindustrin.

6.1 Forskningen, produktutvecklingen och informationsindustrin

Industrin som gäller utrustning och metoder för automatisk databehandling samt
tele- och kommunikationsteknik befinner sig i stark expansion, och
exportpotentialen är stor. Informationsindustrin, bestående av branscher som
informationsteknologi, kommunikation och produktion av informationsinnehåll,
samt produktutvecklingen inom denna industri, är en i framtiden allt viktigare
näringsgren också i Finland.

Ökat värde får informationsindustrin av de hjälpmedel och metoder som går ut på
att göra informationen mer lätthanterlig och strukturerad. I
kommunikationsnäten, filservers och arkiv, liksom också i många organisationers
databaser, finns det enorma mängder data i elektronisk form, men dessa
datamassor kan inte utnyttjas till fullo, eftersom de inte är tillräckligt
strukturerade. Följaktligen kommer forskningen som går ut på att strukturera,
sammanfatta, abstrahera och indexföra de datamassor som produceras och används
av samhället, näringslivet och tekniken att bilda en egen, väsentlig
vetenskapsgren. Tvärvetenskapliga utredningar i detta syfte kommer att kräva
satsningar inom områden som bl.a. kommunikation, information, språkvetenskap
och databehandling.

I den framtida informationsindustrin kommer språkteknologin, det vill säga
automatisk behandling av naturliga språk, att få allt större betydelse. Det
finländska informationssamhället behöver satsningar på utvecklingen av
automatiska metoder för behandling av det finska språket. Det här är nödvändigt
ifall man vill bevara den finska kulturen, för att inte speciellt engelskan
helt skall bli det dominerande språket inom informationsteknologin. De nya
nätbaserade tjänsterna skall vara tillgängliga också på de inhemska språken.
-------------------------------------------------------------------------------
För att upprätthålla och förbättra hela näringslivets konkurrenskraft skall den
forskning som ligger till grund för produktutvecklingen främjas.
Forskningen som gäller programmeringsteknik bör ökas, speciellt på områden som
är till nytta för industrins utveckling.
-------------------------------------------------------------------------------
38 Forsknings- och utvecklingsfinansieringen inriktas på lång sikt till stöd
för utvecklingen inom industrin som arbetar med programvara och
informationsprodukter.

39 Finlands internationella ställning som ledare inom automatisk språkanalys
stärks, och det satsas på forskningen och produktutvecklingen på området.

40 Samverkan mellan företag och forskning ökas, speciellt för att utreda
forskningsbehov på lång och på kort sikt, och för att genomföra gemensamma
forsknings- och utvecklingsprojekt.

41 Högskolorna och forskningsanstalterna deltar till fullo i EU:s
teknologiprogram, framför allt för att få del av forskningsresultat till nytta
för Finlands industri.

6.2 Forskning beträffande utbildningen

Ibruktagningen av informationsteknologi i utbildningen syftar inte bara till
att de studerande skall lära sig använda tekniken som arbetsmedel, utan också
till en utveckling av sådana arbets- och undervisningsmetoder som ger bättre
inlärning. I Finland har i viss mån forskats i datorstödd undervisning, och
också undersökts attityderna till denna undervisning, samt hur tekniken kan
anpassas till de olika läroämnena. Än så länge har det bara i ytterst begränsad
omfattning undersökts vilka slags läromedel som främjar själva inlärningen.
-------------------------------------------------------------------------------
Den pedagogiska forskningen bör inriktas på självstyrd inlärning,
inlärningsprocessen, de nya kommunikationsformerna som tekniken möjliggör, samt
interkulturell kommunikation.
-------------------------------------------------------------------------------
42 Med tanke på utvecklingen av undervisnings- och arbetsmetoder skall det
slags forskning stödjas och ökas, som gäller informationsteknologins
pedagogiska och sociala effekter samt samverkan mellan människa och maskin.
Tyngdpunktsområdena för den pedagogiska forskningen är medier och inlärning
samt de olika mediernas roll i undervisningen.

6.3 Informationssamhället som forskningsobjekt

Utvecklingen av informationssamhället, liksom tillämpningarna av
informationsteknologi och nätanslutningen, har vittgående ekonomiska,
samhälleliga, sociala och kulturella konsekvenser, vilka än så länge inte
undersökts i högre grad. Inte ens förutsättningarna för att de eftersträvade
förändringarna skall nås är alltid kända.

I ett samhälle som fungerar i nätverk finns det många områden där de
tillgängliga forskningsresultaten är bristfälliga eller saknas helt. Sådana
områden är t.ex. tillvägagångssätten och rutinerna för utnyttjandet av tekniken
på individuell nivå, förändringarna i tänkesätt och arbetsrutiner, frågorna om
hur behärskat omställningarna sker, etiska regler för beteendet i
kommunikationsnätverk eller virtualiseringen av olika företeelser.
-------------------------------------------------------------------------------
Den vetenskapliga forskningen inriktas på en utvärdering av
informationssamhällets verkningar på olika delområden i samhället, samtidigt
som stöd ges för omställningen till en nätverksbaserad ekonomi.
-------------------------------------------------------------------------------
43 Forskningen som gäller informationssamhället ökas, för att hjälpa till att
skapa en uppfattning av informationssamhällets ekonomiska, samhälleliga,
sociala och kulturella verkningar.

44 Forskning gällande möjligheterna för informationssamhällets utveckling
utökas. Ett forskningsprogram som gäller informationssamhället,
kommunikationsnätverken och informationens tillgänglighet inleds.

45 Forskningen som gäller informationssamhällets och nätverksekonomins metodik
ökas.

7. UTVECKLING AV KUNSKAPSPRODUKTER OCH -SERVICE

De nationella kunskapsresurserna består av material av väldigt många olika
slag, böcker, tidningar, tidskrifter, statistik, patent, basregister för
samhället, bildsamlingar, kartbaser och opublicerat material.
Informationsproducenterna är många, från kommersiella förläggare till företag,
förvaltningen, samfund och privatpersoner. Alla dessa fungerar dock på egna,
olika villkor och i olika syften.

De viktigaste organisationerna för informationsförsörjningen är biblioteken,
informationsserviceinstanserna, arkiven och i vissa avseenden museerna.
Samhällets stora system för förmedling av kunskap är utbildningen, forskningen,
massmedier och den övriga primärkommunikationen. Alla dessa kan fungera som
producenter, förmedlare och användare av information. Speciellt när det gäller
elektronisk informationsförmedling håller gränserna mellan de olika rollerna på
att suddas ut. Alternativen när det gäller att producera, förmedla och skaffa
information ökar, och de olika organisationernas roller förändras. Ett bra
exempel på biblioteksverksamhet av detta nya slag är Bokkabeln inom Helsingfors
stadsbibliotek.

Till följd av bruket av informations- och telekommunikationsteknologi förändras
produktions-, bearbetnings- och distributionsförfarandena i publikations- och
förlagsverksamheten. Grundförutsättningen för förlagsverksamhet på elektronisk
väg är att de tekniska frågorna blir lösta, men informationsinnehållet och
sätten det framförs på utgör en betydligt mer mångfacetterad utmaning. De
kommersiella förläggarnas verksamhet styrs av fri konkurrens, men också den
kommersiella verksamheten kan om så önskas inriktas med hjälp av olika slags
stöd från samhällets sida.

Kännetecknande för vår nationella informationstillgång är att Finland som
språkområde och nationalekonomi är litet, vilket gör att marknaden för
informationsprodukter på finska också är liten. Utnyttjandet av materialet
bromsas också av de speciella kompatibilitetskraven, av beroendet av utomlands
producerade information och de världsomspännande nätverken.

Den utomlands producerade informationen är av speciellt stor betydelse särskilt
för den högre undervisningen, forskningen och produktutvecklingen.

7.1 De nationella kunskapsresurserna och informationsförsörjningen inför nya
utmaningar

Inom informationsförsörjningen ger utvecklingen inom informations- och
telekommunikationsteknologin möjligheter att kontakta de världsomspännande
kommunikationsnätverken, samt möjligheter att utnyttja referenser och
originalmaterial i elektronisk form tack vare dessa nätverk. Man talar om det
virtuella biblioteket, ett världsomspännande elektroniskt bibliotek, “Global
Electronic Library“. Informationsteknologin gör det också möjligt att
publikationer skräddarsys specifikt för varje läsare, och att förlagsverksamhet
och produktion sker på beställning.

När nätverkens informationsresurser ökar blir ett av problemen hur man skall
hitta fram just den relevanta informationen. Det behövs lättskötta
informationsuppsökningsmedel, av typen World Wide Web (WWW) eller Wide Area
Information Server (WAIS), men dessa är bara de första stegen i den riktning
som bör tas. I nätet bör också skapas nationella katalogregister över
resurserna inom nätet. De olika serviceformerna bör integreras i nätet så att
det inte längre krävs olika procedurer beroende på vilket ändamål det är fråga
om. Telematikprogrammet inom EU:s fjärde ramprogram för forskning syftar till
samma sak.

Upprättandet av ett elektroniskt bibliotek kräver också att den information som
erbjuds via nätet snabbt utökas. Det här kan dels ske genom att den
elektroniska publikationsverksamheten ökas, dels genom att material som
existerar på papper överförs i digital form. Utöver de tekniska och ekonomiska
problemen måste också juridiska frågor lösas, speciellt beträffande
upphovsrätterna, likaså måste man skapa metoder som gör att de i näten erbjudna
publikationernas autenticitet kan garanteras, samt någon form av elektronisk
penningtrafik. Därtill bör man se till att det kunskapsmaterial - också i
elektronisk form - som med tanke på det nationella kulturarvet är väsentligt,
kan bevaras och står till senare generationers förfogande.

Publiceringen av vetenskapliga artiklar i elektronisk form har bl.a. begränsats
av bristen på ett system för vetenskaplig bedömning av elektroniska
publikationer. När sådan bedömning blir etablerad kommer högskolorna att spela
en betydande roll när det gäller att producera och förmedla vetenskapliga
publikationer i elektronisk form.

Informationens offentlighet är inte något problem i samband med upprättandet av
kataloger och service inom den offentliga förvaltningen, eftersom den
information som förvaltningen producerar sällan är hemlig. I takt med att
tekniken utvecklas kan den offentliga makten främja informationssamhället genom
att alla de offentliga kunskapsresurserna ställs till allmänhetens förfogande
via näten. En central fråga i detta sammanhang blir då hur kostnaderna skall
fördelas.

Frågorna om kostnadsansvar måste utredas i samband med att den information som
publiceras och förmedlas i digital form blir vanligare. Principen för
medborgarsamhället kan vara att man med offentliga medel upprätthåller
basberedskapen, skapar och utvecklar materialsamlingarna och
informationssystemen. De standardiserade bastjänsterna som är avsedda för den
breda publiken bör vara gratis. Information som behövs i forskning och
utbildning skall finnas tillgängliga till skäligt pris. Däremot skall den som
behöver individuell service som innebär separata kostnader delta i kostnaderna.

Produktionen av nytt material sker redan nu huvudsakligen digitalt, men bara en
liten del av det material som produceras ställs till den slutliga användarens
förfogande i digital form. Tekniskt sett är det förhållandevis enkelt att göra
det nya materialet tillgängligt i elektronisk form.

Den elektroniska informationsförmedlingen kan också främjas genom att material
som finns tryckt på papper konverteras till digital form. Digitaliseringen av
texter och bilder på papper är inte bara en teknisk och upphovsrättslig fråga,
utan också en ekonomisk. Storleksordningen av den ekonomiska aspekten kan
åskådliggöras med det att kostnaderna för att konvertera allt som i Finland
hittills publicerats till digital form skulle belöpa sig till uppskattningsvis
1,7 miljarder mark, och att det skulle kosta 35 miljoner mark att konvertera
allt som under ett år publiceras i Finland.

Arkivmaterialet som föreligger i digital form ökar snabbt: redan den statliga
centralförvaltningen har 150 gigabytes (miljarder bytes) digitalt material i
permanent förvaring, och denna volym ökar med 10 procent varje år. När det
gäller beständigheten av det digitala materialet löper man vissa risker, som
gör att dataarkiv inte än så länge kan jämföras med pappers- eller mikrofilmade
arkiv vad hållbarheten beträffar.
-------------------------------------------------------------------------------
Det skall säkerställas, att den nationella informationsförsörjningen har
tillgång till den behövliga tekniken och tillräcklig beredskap att fungera som
en integrerad del av ett världsomspännande elektroniskt bibliotek. Det skall
uppgöras nationella katalogförteckningar över informationsresurserna i näten,
och våra kunskapsresurser skall också i reciprocitetens namn ställas till
förfogande internationellt i elektronisk form.
Vi måste främja tillgängligheten av de nationella kunskapsresurserna med de nya
metoder som tekniken ger. Produktionen, förmedlingen och bruket av de i
elektronisk form publicerade informationsprodukterna skall ökas på olika
områden, i synnerhet i utbildningen, forskningen och förvaltningen samt i
bibliotek, informationsserviceinstanser och arkiv som stöder dessa.
-------------------------------------------------------------------------------
46 För att den via näten tillgängliga informationen skall ökas och
tillgängligheten förbättras skall den digitala nyproduktionen främjas.

47 Utgivningen av vetenskapliga publikationer via kommunikationsnätverken skall
ökas. Lämpliga skrifter för detta ändamål är till exempel akademiska
avhandlingar, doktorsavhandlingar, kongressrapporter och de vetenskapliga
samfundens skrifter. Högskolorna bör modifiera sina examensregler så att denna
publikationsform godkänns när det är fråga om avhandlingar.

48 Digitaliseringen av materialsamlingarna i bibliotek, i arkiv och på museer
främjas. I digitaliseringsarbetet går man stegvis fram, med urvalskriterier som
utnyttjandegraden, det existerande materialets skörhet eller speciella värde,
samt material som inte medför upphovsrättsliga problem. Arkiven och museerna
bör dock först av allt sammanställa databaser med uppgifter om sina samlingar,
och ställa dessa kataloger till förfogande via kommunikationsnätverken på samma
sätt som biblioteken gör.

49 Metoder för att göra material i elektronisk form beständigare bör utvecklas,
eftersom arkivförvaringen av elektronisk information förutsätter
specialförfaranden, som bygger på beredskap till kontinuerlig konvertibilitet.

50 De vetenskapliga biblioteken bör tryggas möjligheterna att i samarbete
skaffa och förmedla det informationsmaterial som i Finland nödvändigtvis behövs
för att utbildnings- och forskningspolitikens mål skall nås. Man bör främja de
allmänna bibliotekens verksamhet, som går ut på att man inte bara förmedlar
utan också producerar information för spridning via kommunikationsnätverken.

51 Speciell uppmärksamhet fästs vid struktureringen av information. Yrkesfolket
i biblioteks- och informationsservicebranschen bör i samarbete med specialister
på informationsteknologi utveckla metoder och medel för att söka fram önskad
information ur den stora datamassan som ingår i näten.

7.2 Förutsättningarna för inhemsk informationsproduktion bör förbättras

Kommersiellt sett är Finland ett litet marknadsområde när det gäller
innehållsprodukterna i informationsindustrin - multimedia, elektroniska
publikationer, läromedel och nischprodukter. Trots att det nog finns kunnande
för att få till stånd innehåll i sådana produkter, så är en produktion som bara
går att distribuera på finskt håll oftast olönsam.

Utbildningsbranschen är dock som helhet tagen en stor och krävande kund, vars
efterfrågan kan öka konkurrensen och på det sättet stimulera ett
konkurrenskraftigt, inhemskt utbud. Högklassigt undervisningsmaterial och
underhållningsbetonade kunskapsprodukter, s.k. edutainment-produkter, har också
marknadspotential utanför utbildningssektorn - i hemmen, i småbarnsfostran och
i klubb- och fritidsverksamhet. På områden där kunnandet är gediget behöver
marknaden inte heller inskränkas till Finland.

Staten och företagen kan understöda utvecklingen av konkurrenskraftiga
elektroniska kunskapsprodukter och skapandet av en marknad för dem.
Produktionen kan utökas ytterligare med finansieringsarrangemang, varigenom man
också stödjer uppkomsten av nytt kunnande och nya företag i
informationsproduktbranschen.

Tack vare kommunikationsnätverken blir det möjligt att snabbt och smidigt
distribuera utbildningsmaterial, och nya former för produktionen uppstår också.
Vid sidan av att man främjar ibruktagningen av material som bygger på ny
inspelningsteknik, som CD-ROM och interaktiv CD (CD-I), bör även produkter
utvecklas som produceras och distribueras med hjälp av kommunikationsnätverken.

Den information som den offentliga förvaltningen producerar bör ställas till
informationsindustrins förfogande, för vidareförädling och för konvertering
till kunskapsprodukter. Också inom EU håller denna fråga på att bli aktuell.
Ersättningen som erläggs för materialet för vidareförädling bestäms av lagen om
grunderna för avgifter till staten.
-------------------------------------------------------------------------------
Tillgången på och konkurrenskraften hos högklassiga informations- och
kunskapsprodukter för utbildningen och forskningen bör tryggas.
-------------------------------------------------------------------------------
52 Vidareförädlingen av de inhemska informationsresurserna till produkter inom
informationsindustrin främjas.

53 Utvecklingen av informationsprodukter och -tjänster på utvalda områden i
synnerhet för utbildningen stöds med offentliga medel.

54 Produktionen av multimediaprodukter i Finland stöds, liksom också uppkomsten
och utvecklingen av företagsverksamhet i branschen; detta kan ske med
beställningsarbeten och underleveransuppdrag.

55 Stöd ges för interaktiv utveckling, produktion och distribution av
undervisningsmaterial och andra kunskapsprodukter, också i form av
internationellt samarbete.

56 Inhemska översättnings- och anpassningslösningar utarbetas, vilket
underlättar bruket av utländska informationsprodukter. De tekniska lösningarna
som görs i Finland skall vara kompatibla internationellt.

57 Tjänster skall utvecklas som gör det möjligt för konsumenterna att bekanta
sig med elektroniska informationsprodukter och som underlättar ibruktagningen
av dem.

8. UPPBYGGANDET AV NÄTVERK

8.1 Mot en öppen kommunikationsinfrastruktur

Kommunikationsnätverken för utbildning och forskning är en del av den
nationella och internationella kommunikationsinfrastrukturen. Den nationella
kunskapsstrategin för utbildning och forskning bör baseras på ett möjligast
öppet och heltäckande allmänt kommunikationsnätverk samt på ett utbyte av
kunskaper och tjänster som är till nytta för alla delaktiga. Basstrukturen bör
vara långsiktigt finansierad av samhället och så gjord, att den
informationstekniska utrustning som anskaffats med offentliga medel är
tillräcklig och tillräckligt modern. När den informationstekniska
infrastrukturen för utbildning och forskning byggs upp skall den
internationella utvecklingen inte bara beaktas utan vi skall vara aktivt med om
att påverka denna.

Den offentliga och den kommersiella sektorn har många gemensamma intressen, som
väl går att kombinera med varandra. Den alltmer avancerade kopplingstekniken
gör det möjligt att ansluta den kommersiella telekommunikationen, som
telefonin, underhållningsindustrin, medierna och rundradioverksamheten, till
kommunikationsnätverken, smidigt men övervakat, och mot avgift. I detta
sammanhang är liknelsen med vägnätet, med dess broar och bilfärjor, rätt så
betecknande. En sammankoppling av de olika näten till ett enda är en central
målsättning som vi målmedvetet bör sträva till. Det ökar medborgarnas
möjligheter att ansluta sig till ett bredbandigt, öppet kommunikationsnätverk,
så snart kopplingstekniken utvecklats tillräckligt.

Internet är ett världsomspännande öppet kommunikationsnätverk som spritts
snabbt och som fortfarande utbyggs. Till det har främst högskolor och
forskningsinstitut anslutit sig i stora mängder, men på senare tid också
företag och andra organisationer. Nätet används på mångsidiga sätt för
kommunikation och förmedlande av information. Det faller sig naturligt för
näten inom utbildning och forskning att ansluta sig till Internet, som Finlands
högskole- och forskningsnät redan länge varit en del av.
-------------------------------------------------------------------------------
Den nationella kommunikationsinfrastrukturen, huvudleden för det finländska
kunnandet, byggs upp av många nivåer till ett integrerat system. När nätverket
för utbildning och forskning inlemmas i det världsomspännande öppna
kommunikationsnätverket, är utgångspunkten det nuvarande Internet samt
standarderna för kommande bredbandsnät och -tjänster.
-------------------------------------------------------------------------------
58 Införandet av de med offentliga medel finansierade funktionerna och
tjänsterna i kommunikationsnätverk bör påskyndas, t.ex. för
utbildningsväsendets, bibliotekens och sjukhusens del.

59 Nätanslutningen i samhället främjas genom att telefon- och kabel-tv-näten
ansluts till det öppna kommunikationsnätverket. Utvecklingen av teknik som gör
det möjligt att kombinera och utnyttja nät av olika slag bör påskyndas. Detta
skapar förutsättningar för privata hushåll att snabbt integreras i den
nationella infrastrukturen för kommunikationsnätverk.

60 Kompatibiliteten mellan de olika delarna i kommunikationsnätverken skall
tryggas. Kommunikationsnätet för högskolor, som redan länge varit i bruk, nätet
för skolorna, som håller på att utvecklas, och det kommande allmänna
kommunikationsnätverket för medborgarnas bruk, skall alla fås att fungera
tillsammans så smidigt som möjligt för att garantera utbudet på nättjänster
samt tjänsternas dess lättillgänglighet.

61 Samarbetet mellan nätverken för utbildning och forskning och de kommersiella
nätverksoperatörerna främjas. Det skall vara möjligt att erbjuda kommersiella
tjänster också i utbildningens och forskningens kommunikationsnät. Den
offentliga sektorn bör i så hög grad som möjligt underlätta införandet av
kommersiellt baserad verksamhet i det allmänna nätet, genom stöd för
utvecklingen och tillämpningen av teknik som stödjer detta slags utbyggnad av
nätet.

62 Informationsställen för upplysning om nätverkstjänsterna bör etableras, till
stöd för utvecklingen och bruket av de speciellt till allmänheten riktade
nätverkstjänsterna.

8.2 Det vetenskapliga samfundets kommunikationsnät

Högskole- och vetenskapssamfundet har redan länge utnyttjat kommunikationsnät.
Högskolornas och forskningens kommunikationsnät kom igång år 1984 med
FUNET-projektet. FUNET-nätet i dess nuvarande form uppstod år 1987. Sedan dess
har nätets kapacitetsbehov mer än fördubblats varje år. Den senaste fasen i
FUNET-verksamheten är att nätet moderniserats med ny, bredbandad ATM-teknik.
Tack vare moderniseringen har överföringshastigheten i nätet mer än tiodubblats
och den är nu 34 megabits (miljoner bits) per sekund. Fördelarna med det här är
två: dels får den traditionella datakommunikationen höjd kapacitet, dels gör
den höga hastigheten det möjligt att ta i bruk nya nättillämpningar, som
överföring av multimedia och distansundervisning.

Moderniseringen till ATM-teknik innebar åren 1994-1995 sammanlagda
investeringskostnader på omkring 5 miljoner mark. Åtgärden höjer dessutom
telekommunikationskostnaderna med omkring en miljon mark om året.
-------------------------------------------------------------------------------
Det bör tillses att de nationella och internationella
telekommunikationsförbindelserna för vetenskapliga behov hela tiden utvecklas.
-------------------------------------------------------------------------------
63 FUNETs stamnät görs ännu år 1995 snabbare med ATM-teknik. När användningen
ökar, görs nätet ännu snabbare, så att överföringshastigheten i slutet av detta
decennium är 155-620 megabits/sekund.

64 Tillsammans med de övriga nordiska länderna arbetas aktivt för snabbare
nätförbindelser i Norden, och för att förbindelserna med Mellaneuropa och USA
görs snabbare i samma takt som de inhemska näten moderniseras.

65 Högskolorna garanteras resurser att uppdatera sina egna lokalnät.

66 Inför utvecklingen och exploateringen av följande generation inom
överföringstekniken bör högskolorna gemensamt gå in för projekt där man
experimenterar med överföringar med hastigheter på gigabitnivå (miljarder bits
per sekund).

8.3 Alla skolor och bibliotek skall anslutas till det öppna kommunikationsnätet

Skolorna och läroanstalterna är inga isolerade institutioner, utan de bör
aktivt integreras med vardagen i kommunen och närmiljön och med näringslivet.
Allt oftare har skolorna även internationella kontakter. Med goda
telekommunikationsförbindelser kan de nätanslutas till näromgivningen och
skaffa sig mångsidiga förbindelser med omvärlden.

Goda telekommunikationsförbindelser skall ses som investeringar i
läroanstaltens viktigaste resurs, kunskapen, och de ger också skolan en utmärkt
konkurrensfördel. Nätlösningens kostnadsstruktur bör vara sådan att den
uppmuntrar till så mångsidigt och effektivt bruk som möjligt.
-------------------------------------------------------------------------------
Hela utbildningssystemet bör i brådskande ordning fås att omfattas av
kommunikationsnätstjänsterna. Alla läroanstalter skall garanteras en viss
servicenivå.
Skolornas förbindelser med läroanstalter på olika nivåer och med olika
branschinriktning, samt med kommunerna och näringslivet bör ökas.
Kommunikationsnätslösningarna görs upp så att de stödjer denna utveckling. Det
tekniska genomförandet skall grundas på regionala nätlösningar och
samarbetsformer.
-------------------------------------------------------------------------------
67 Alla läroanstalter förses med det snaraste med
kommunikationsnätsförbindelser. På riksplanet tas det fram lämpliga lösningar
för skapandet av telekommunikationsförbindelser i skolnätet. Själva
anslutningen till kommunikationsnätverket rekommenderas ske så, att alla skolor
med samma huvudman eller i samma region ansluts som en grupp. För
kommunikationsförbindelserna anlitas de kommersiella teleoperatörerna och
systemleverantörerna.

68 För undervisningsändamål bör alla läroanstalter ha nationella
nätförbindelser och internationella Internet-förbindelser tillgängliga för
studerandena och lärarna utan kostnad.

69 Läroanstalterna bör förses med datateknisk utrustning som är lämpad för
telekommunikation och för utbildningsbruk över kommunikationsnät. Stöd bör ges
för anskaffningen av informationsteknologi till skolor och läroanstalter.

70 Undervisningsministeriet grundar ett skolnätsprojekt för att på det
nationella planet koordinera uppbyggandet av ett kommunikationsnätverk för
skolorna.

71 Utbildningsförvaltningens informationsservice, speciellt på lokalnivå,
förbättras och kontakterna mellan å ena sidan utbildningen och forskningen, och
utbildningsförvaltningens datasystem å andra sidan bör ordnas.

72 Det ankommer på utbildningsförvaltningen att se till, att hela
utbildningssystemet omfattas av nättjänsterna. Mellan utbildningsförvaltningen
och de olika läroanstalterna anordnas gemensamma kommunikationsnätstjänster.

Biblioteken bibehåller sin ytterst väsentliga roll när det gäller att
säkerställa medborgarnas rätt till information. De är av fundamental betydelse
för jämlikheten, för att garantera att information finns tillgänglig och för
att ge användarna handledning, både i de tekniska förfarandena och vid
uppsökningen av information. Medborgarna bör ges möjligheter att förmånligt
utnyttja kommunikationsnätsförbindelserna i biblioteken.
-------------------------------------------------------------------------------
Hela biblioteksväsendet skall med det snaraste anslutas till
kommunikationsnätstjänsterna. Det bör tillses att både vetenskapliga och
allmänna bibliotek har tillräcklig teknisk utrustning och
telekommunikationsförbindelser samt det kunnande som krävs. Speciell
uppmärksamhet bör fästas vid utvecklingen av de allmänna bibliotekens
kommunikationsnätsservice och vid att biblioteken utvecklas till noder i det
öppna kommunikationsnätverket.
-------------------------------------------------------------------------------
73 De allmänna bibliotekens förbindelser med kommunikationsnätverken utvecklas,
speciellt genom stöd för biblioteken för anskaffning av behövlig utrustning och
användarutbildning. De kommunala bibliotekens datanät utvecklas i samarbete med
undervisningsministeriets skolnätsprojekt.

74 Uppgifterna om arkivens och museernas informationsresurser skall såvitt
möjligt göras tillgängliga via kommunikationsnätverken.

8.4 Digitala rundradio- och kabel-tv-nät

Rundradio- och kabeltelevisionsnäten är för närvarande de dominerande kanalerna
för elektronisk masskommunikation, speciellt till hemmen. Rundradionätet når
över 99 procent av hemmen, kabel-tv-nätet över en tredjedel. I alla dessa
system utsänds program som också är av betydelse för undervisningen. Radio- och
tv-bolagen har därtill separat undervisningsprogramverksamhet.

Över rundradionätet kan också data sändas. Med data-tv kan man överföra t.ex.
dataprogram samt utbildnings- och undervisningsmaterial.

Också rundradio- och kabelnäten digitaliseras: till att börja med ljudradio-,
satellit- och kabel-tv-näten, senare också tv med markbaserade stationer.
Digitaliseringen leder till att antalet kanaler ökar betydligt, medan
distributionskostnaderna per kanal minskar. Speciellt i det digitala radio- och
tv-systemet kommer det att vara möjligt att ha separata specialkanaler för
undervisningen.
-------------------------------------------------------------------------------
Undervisningsministeriet går in för att främja utbudet av program i
utbildningssyfte och informationsservice för detta ändamål, för distribution
via rundradio- och kabelnäten direkt till den breda publiken av skolelever,
studerande och hushåll.
-------------------------------------------------------------------------------
75 Möjligheterna att reservera egna kanaler för utbildningen utreds i samband
med digitaliseringen av radio- och senare också tv-kanalerna.

76 Studerandenas möjligheter att avlägga examina skall tryggas i samband med
den öppna högskoleutbildningen och andra studier på egen hand som utnyttjar
elektroniska media.

9. STÖDÅTGÄRDER

9.1 Standardisering

I samband med kommunikationsnätverkens funktion och trygghet finns det många
frågor som är av stor vikt inte bara för näringslivet och den offentliga
förvaltningen utan också för forskare och andra som producerar eller använder
information. Möjligheterna att vara säker på informations ursprung och att
innehållet är autentiskt är typiska frågor som har att göra med
tillförlitligheten. Standardisering är en nyckelfråga i samband med
informationssystemens och kommunikationsnätverkens kompatibilitet. I ett öppet
nät krävs det standardlösningar, som också är internationellt gångbara.

77 Vid utvecklingen av informationsteknologin för utbildning och forskning
skall noga följas med utvecklingen inom de internationella standarderna och
väljas sådana lösningar som är till fördel för utvecklingen av
informationssystemen i Finland och näten som helhet.

9.2 Lagstiftning

Upphovsrättsliga frågor

Praktiskt taget allt det text-, bild- och ljudmaterial som ingår i
informationssystemen berörs av upphovsrätt eller någon annan närstående rätt.
Skyddet för upphovsrätten gäller bl.a. för skriftliga framställningar, tekniska
diagram och ritningar, tabeller och kataloger med stort informationsinnehåll,
fotografier, video- och audioinspelningar samt radio- och tv-program.
Informationsteknologin är väl ägnad för skapande, lagring, kopiering,
överföring, distribution och framförande av material som skyddas av
upphovsrätten.

Digitaltekniken skapar ett behov att utarbeta nya slag av avtalspraxis och
organ som övervakar upphovsrätten. Det är mycket sannolikt att detta föranleder
behov av lagändringar och ändringar i de berörda internationella
konventionerna.

Till de avgörande frågorna hör bl.a. sådana som gäller tillstånd att utnyttja
förefintligt material i multimediaproduktion och nya användningsändamål för
informationsresurser allmänt taget. Licensieringsförfarandet måste utvecklas.
Likaså måste man se till att producenterna och framförarna av material som
produceras har ett effektivt skydd i nätmiljön och i distributionen av
produkterna, så att produkter, som lätt kan kopieras, tryggt skall kunna
distribueras.

Det behövs sannolikt inte bara lagstiftning och avtal, utan också rent tekniskt
skydd som gör att kopieringen av produkterna begränsas, produkterna kodas till
skydd för distributionen och för identifikation, samt så att ett system för
faktureringen av priser och nyttjaravgifter görs upp.

78 Som EU-medlem deltar Finland aktivt i beredningen av gemenskapens
lagstiftning om digitalteknik och i det internationella samarbetet för att
utreda behoven av nya eller modifierade internationella konventioner.

79 Behoven av reformer i den nationella lagstiftningen utreds i grund.
Problemen skall i mån av möjlighet lösas så, att lösningarna är i samklang med
den internationella utvecklingen. Undervisningsministeriet har gett sin
upphovsrättskommitté i uppdrag att inom år 1995 utreda vilka behov av
lagändringar som krävs.

Lagen om friexemplar

Ovan i stycke 7.1 har berörts de problem som har att göra med bevarandet av
elektroniska publikationer med tanke på efterkommande generationer.

80 Material av central betydelse för det nationella kulturarvet bör kunna
bevaras och hållas tillgängligt oavsett i vilken form detta material
föreligger. Lagen om friexemplar förnyas på det sättet, att material som
publiceras i elektronisk form också omfattas av lagen.

Datasekretessen och offentligheten

En internationell nomenklatur om datasekretess håller på att utvecklas inom EU,
i och med att ett datasekretessdirektiv bereds. Med tanke på utbildningens och
forskningens kunskapsstrategi är datasekretessen och offentlighetsprincipen
sammankopplade.

81 I informationssystemen och -näten för utbildning och forskning strävas till
så stor öppenhet och felixibilitet som möjligt, samtidigt som den
databehandling som berör individens rättigheter respekterar skyddet av
persondata.

82 I informationssystemen och -näten för utbildning och forskning bör
information som innehas av offentliga samfund, som ansluter sig till
myndigheternas verksamhet och som inverkar på medborgarnas ställning, vara så
offentlig och informationsprocesserna så transparenta som möjligt.

9.3 Beskattning av digitala publikationer och nättjänster

När publikationer i digital form och nätservice i undervisningens och
forskningens tjänst blir allt vanligare, bör deras skattemässiga behandling tas
upp till granskning.

83 Den momsbehandling som gäller för böcker bör som sådan tillämpas på sådana
digitala publikationer som till användningen är jämförbara med böcker.

84 Stöd ges för strävandena att stegvis avskaffa teleskatten. Det
intäktsbortfall som kommer sig av den slopade teleskatten ersätts av ökade
intäkter genom den ökade ekonomiska aktiviteten som baserar sig på
telekommunikation och i form av förbättrad konkurrenskraft för den produktions-
och servicesektor som utnyttjar teletjänsterna.

9.4 Grunderna för prissättningen

Prissättningen av offentligt producerade informationstjänster i
kommunikationsnäten bör beakta vilket slags verksamhet som behöver tillgång
till informationen. En generell målsättning är att användningen av information
och tjänster skall öka. En del av tjänsterna kan bygga på kostnadsmotsvarighet,
där de som har utnyttjar tjänsterna betalar producenterna.

85 En utredning bör företas över inom vilka områden
kommunikationsnätstjänsterna skall tillhandahållas gratis enligt principen för
offentliga tjänster. På övriga områden utreds möjligheterna till flexibilitet i
prissättningen, och de områden där det enligt huvudregeln skall förekomma
fullständig kostnadsmotsvarighet bör definieras.

10. GENOMFÖRANDET AV ÅTGÄRDSPROGRAMMET

Statsrådet gav i sitt principbeslut 18.1.1995 om utvecklingen av Finland som
informationssamhälle ministerierna i uppgift att fram till början av mars 1995
bereda åtgärder för att de uppställda målen skall nås.

På basen av statsrådets principiella ståndpunkt har undervisningsministeriet
berett ett åtgärdsprogram för åren 1995-1999 för förverkligande av de allmänna
principerna i detta strategidokument. Åtgärdsprogrammet innehåller en tidtabell
för genomförandet, nämner samarbetsparterna och presenterar en
finansieringsplan för projekten. I den detaljerade åtgärdsplanen ingår följande
områden:

Läroplanerna och utvärderingen

De kunskapsstrategiska åtgärder som ansluter sig till utvecklingen av
läroplanerna för yrkesutbildningen på institutnivå och högre nivå samt
undervisningplanerna för högskolorna samt en utvärdering av hur målen i
kunskapsstrategin förverkligats på samtliga utbildningsnivåer.

Anslutningen av skolorna till kommunikationsnätverken

Plan om anslutning av skolorna och läroanstalterna till
kommunikationsnätverken. I planen ingår en bedömning av behovet av datateknisk
utrustning och kommunikationsnätsanslutningar. Undervisningsministeriet inleder
ett utvecklingsprojekt som gäller inrättandet av ett skoldatanät.

Lärarutbildningen

Plan för utveckling av lärarnas grundutbildning och om anordnandet av
fortbildning, samt om förbättring av den datatekniska utrustningen vid
lärarutbildningsenheterna.

Grundutbildning och fortbildning för yrken inom informationsindustrin

Åtgärdsprogram som gäller grundutbildning och fortbildning i branscher som har
att göra med informationsteknologi, kommunikation, programvaru- och
tillämpningsproduktion m.fl. yrken inom informationsindustrin.

Bilbiotekens och informationsservicebranschens nätverk, personal och samarbete

Utvecklingsprogram för allmänna bibliotek. Fortbildning för anställda på
bibliotek och i informationsserviceuppgifter. Förtätat samarbete mellan
bibliotek, arkiv och museer.

Vetenskapens kommunikationsnät och dess tillämpningar

Utveckling och därtill hörande försöksverksamhet för tillämpningar för
bredbands- och andra nät, som används inom utbildning, forskning och industri.

Högskole-och forskningsgemenskapens informationteknologi

De informationstekniska behoven inom forskningen och högskoleundervisningen:
mängder, finansiering.

Forskningsområden

Precisering av de med tanke på kunskapsstrategin centrala forskningsområdena.

Kunskapsresurserna och informationsproduktionen

Digitalisering av de nationella kunskapsresurserna. Främjandet av
informationsproduktionen och sätten att hitta önskad information. Bevarande av
nationellt viktigt material oavsett i vilken form detta föreligger. Stöd för
inhemsk materialproduktion.

Lagstiftning och avtal

Upphovsrättsliga frågor och lagen om friexemplar.

TERMINOLOGI

I den här publikation har följande termer användts.

ATM (Asynchronous Transfer Mode)
     Asynkron överföringsform, nätverksprotokoll baserat på paketförmedling,
som kan förmedla och koppla ljud, data, bilder och video snabbare och
tillförlitligare än tidigare metoder. ATM-nät kallas även B-ISDN (Broadband
Integrated Services Digital Network) eller “cell relay“.

bit
     Informationsenhet i informationsteorin.

CD-I (CD-ROM Interactive, Computer Disk - Interactive)
     Interaktiv CD-ROM, distributionsstandard för interaktiv multimedia som
utvecklats av Sony och Philips. Särskild utrustning som ansluts till en
tv-apparat.

CD-ROM (Compact Disk Read-only Memory)
     Kompaktskiva, optisk minnesskiva, som kan lagra 680 megabyte data. Används
för att lagra text, högklassigt ljud, grafik och video samt andra databaser med
stor volym.

databehandling
     Operation som riktar sig på data, såsom kombination, urval, ordnande eller
räkning, eller en serie sådana operationer för uppnående av önskat
slutresultat.

flerformsundervisning, - studier
     En planlagd helhet riktad till en viss målgrupp och bestående av en
kombination av när- och distansundervisning med tillhörande handledning och
rådgivning. Flerformsundervisningen utnyttjar vid behov elektronisk
kommunikation, telematiktjänster och informationsteknologi. Undervisningen kan
ordnas av flera utbildningsorganisationer tillsammans. Vid flerformsstudier
talas ofta om öppna inlärningsmiljöer.

flops
     (floating-point operations per second) Flyttalsräkneoperationer per
sekund. Måttenhet för mikroprocessorers kapacitet.

gigabit
     Miljarder bits.

hypermedia
     Multimedia med associativa linkar. I takt med den tekniska utvecklingen
suddas gränserna mellan multi- och hypermedia och traditonella media ut.

hypertext
     Material som behandlas med dator och består av textobjekt med associativa
linkar.

informationservice
     Den del av informationsförsörjningen som skaffar och förmedlar information
till dem som behöver den samt ger hjälp vid användandet av informationskällor.

informationsförsörjning
     Organiserad verksamhet genom vilken ett samfund sköter om produktionen,
anskaffningen, uppbevaringen och ibruktagningen av den information det behöver.

informationsindustri
     Produktion, försäljning och förmedling av information i elektronisk form
samt datateknisk utrustning, programvara och andra produkter och därtill
hörande tjänster. Med informationsindustrins innehållsindustri avses produktion
eller sammanställning av information, litterära verk, videoprogram och andra
alster som förmedlas via kommunikationsnätverk eller elektroniska media.

informationsmaterial, kunskapsmaterial
     Helhet av dokument eller annan information som samlats för bestämt
ändamål.

informationsprodukt, kunskapsprodukt
     Produkt som ansluter sig till informationsindustrins innehåll och
förmedlas via kommunikationsnätverk eller elektroniska media, såsom
information, litterära alster, videoprogram eller andra föreställningar.

informationsteknologi
     Utrustning, programvara och metoder för automatisk behandling och
överföring av data samt det kunnande som behövs för deras användning.

ISDN (Integrated Services Digital Network)
     Digitalt flertjänsnät, standardiserat nätverk som tillhandahåller eller
stöder ett flertal olika teletjänster och där information överförs i form av
digitala signaler.

kommunikationsnät, kommunikationsnätverk
     System som är uppbyggt av informationsteknisk utrustning, programvara och
tillämpningar som erbjuder användarna inom ett bestämt område förmedlings- och
behandlingstjänster för information.

megabit
     Miljoner bits.

multimedia
     Material som behandlas med dator och består av text-, ljud- och
bildinformation. Används interaktivt t.ex. vid distansundervisning.

telekommunikation
     Kommunikation med hjälp av överföring av information eller sändning via
elektromakgentiska system. Olika slag av telekommunikation är t.ex.
telefontrafik, datakommunikation och radiotrafik.

telematik
     Den del av informationsteknologin som samtidigt omfattar både teleteknik
och databehandlingsteknik. Click here for Picture

telenät, telekommunikationsnät
     Kombination av transmissionsvägar och knutar som skapar teleförbindelser
mellan två eller flera användare för telekommunikation.

teleteknik
     Den del av informationsteknologin som omfattar telekommunikationens medel
och metoder samt kännedom om hur dessa används.

teraflop
     Biljoner flyttalsräkneoperationer.

öppen inlärningsmiljö Se flerformsundervisning.
